Постанова
Іменем  України
14 червня 2023 року
м. Київ
справа № 745/207/21
провадження № 61-12346св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач (заявник) -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Авдіївський заклад дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Понорницька селищна рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Відділ освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради, 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Авдіївського закладу дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області на постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року в складі колегії суддів: Мамонової О. Є., Висоцької Н. В., Шитченко Н. В., 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог та судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Авдіївського закладу дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (далі - Авдіївський ЗДО «Ромашка»), Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Відділу освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради, у якому просила: поновити її на посаді вихователя Авдіївського ЗДО «Ромашка»; стягнути з Відділу освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради та Понорницької селищної ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 березня 2020 року по день ухвалення рішення суду.
Рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 13 липня 2021 року позов задоволено частково.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді вихователя Авдіївського ЗДО «Ромашка».
Стягнуто з Відділу освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням з роботи, за період з 05 березня 2021 року по 13 липня 2021 року, в розмірі 38 721, 96 грн.
Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць.
В задоволенні інших вимог відмовлено.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 13 липня 2021 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Лугина О. В. звернувся до Сосницького районного суду Чернігівської області з заявою в порядку статті 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), в якій просив постановити ухвалу про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 13 липня 2021 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі з 14 липня 2021 року по день ухвалення рішення.
Заява обґрунтована тим, що рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі є невиконаним.          
Ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лугини О. В. про постановлення ухвали про виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі повернуто заявнику без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява позивача не може бути розглянута по суті, оскільки питання про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, яке регулюється статтею 236 КЗпП України, розглядається в порядку позовного провадження шляхом звернення до суду з окремою позовною заявою.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року скасовано ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2022 року, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував, що стягнення судом на користь працівника середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника здійснюється на підставі ухвали суду, а отже такі вимоги розглядаються в рамках справи про поновлення на роботі.
Апеляційний суд також зазначив, що питання затримки виконання рішення про поновлення на роботі, так як це визначає стаття 236 КЗпП України, повинен вирішувати орган, який розглядав спір про поновлення ОСОБА_1 на роботі, що є можливим за умови звернення позивача з заявою в порядку статті 236 КЗпП України, тобто в межах позовного провадження в цивільній справі № 745/207/21, а не в порядку звернення з окремим позовом. 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
09 грудня 2022 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Авдіївського ЗДО «Ромашка», у якій він просить скасувати постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року й залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. 
В обґрунтування касаційної скарги заявник, посилаючись на статтю 235 КЗпП України, зазначає, що з поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що в даних правовідносинах спір виник з приводу оплати вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі. Вказує, що судом не було враховано те, що норми ЦПК України не передбачають можливості вирішувати питання про стягнення таких коштів у порядку, визначеному розділом VІ ЦПК України, у зв'язку з чим спори, що виникають з трудових правовідносин, вирішуються судом в порядку позовного провадження.
На думку заявника, суд апеляційної інстанції не врахував висновків щодо застосування статті 236 КЗпП України у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 09 серпня 2018 року в справі № 201/2464/16-ц (провадження № 61-15561св18) та від 21 квітня 2021 року в справі № 461/1303/19 (провадження № 61-17899св20).
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
28 лютого 2023 року справа № 745/207/21 надійшла до Верховного Суду.
Представником ОСОБА_1 - адвокатом Лугиною О. В. було надіслано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення.
Понорницька селищна рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області та Відділ освіти, культури, молоді та спорту Понорницької селищної ради також надіслали відзиви на касаційну скаргу, у яких просили скаргу задовольнити.  
Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2023 року справу призначено до судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За приписами частини восьмої статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Згідно зі статтею 129? Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. 
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частина друга статті 18 ЦПК України).
Статтею 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Указана законодавча норма є спеціальною та регламентує порядок додаткового нарахування судом, який ухвалив рішення про поновлення працівника на роботі, середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд правильно зазначив, що стягнення судом на користь працівника середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника здійснюється на підставі ухвали суду, а отже такі вимоги розглядаються в рамках справи про поновлення на роботі.
Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що питання затримки виконання рішення про поновлення на роботі згідно з вимогами статті 236 КЗпП України повинен вирішувати орган, який розглядав спір про поновлення ОСОБА_1 на роботі, що є можливим за умови звернення позивача з заявою в порядку статті 236 КЗпП України до суду першої інстанції, тобто в межах позовного провадження у цивільній справі № 745/207/21 за позовом ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а не в порядку звернення з окремим позовом.
Посилання заявника у касаційній скарзі на висновки, зроблені у постановах Верховного Суду від 09 серпня 2018 року в справі № 201/2464/16-ц (провадження № 61-15561св18) та від 21 квітня 2021 року в справі № 461/1303/19 (провадження № 61-17899св20), є необґрунтованими, оскільки такі висновки зроблені за інших фактичних обставин.
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають та не дають підстав вважати, що оскаржуване судове рішення прийняте з неправильним застосуванням судом норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріально і процесуального права.
Оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам закону й підстав для її скасування немає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Авдіївського закладу дошкільної освіти «Ромашка» загального типу розвитку Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області залишити без задоволення.
Постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська	
Судді:	А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов