Справа № 463/4617/22                                Головуючий у 1 інстанції: Яворський С.Й. 
Провадження № 22-ц/811/2368/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія: 84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       11 квітня 2023 року                                                         м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Матяш С.І.,
з участю: представників ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 ,представника Шевченківського ВДВС –
Сеньківа А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ОСОБА_4 , на дії та рішення державного виконавця,

в с т а н о в и в:
У червні 2022 року ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні, звернувся до суду із скаргою, в якій просив: визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі – Шевченківський ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області), який незаконно, поза межами територіальної юрисдикції прийняв до виконання виконавчий лист, виданий 27.12.2018 року Личаківським районним судом м. Львова, на виконання рішення суду від 14.11.2018 року у справі №463/2445/17; визнати неправомірними дії та рішення державного виконавця  названого вище відділу ДВС у виконавчому провадженні №59920713, в т.ч. щодо винесення: постанови про відкриття виконавчого провадження №59920713 від 29.08.2019 року, постанови про арешт коштів боржника від 29.08.2019 року, постанови про арешт майна боржника від 29.08.2019 року, постанови про арешт майна боржника від 19.05.2020 року, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.09.2020 року, постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.01.2021 року; визнати неправомірними дії державного виконавця  названого вище відділу ДВС у виконавчому провадженні №59920713, пов`язані з примусовою реалізацією 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , зокрема, щодо: внесення подання 10.09.2020 року до Личаківського районного суду м. Львова про визначення 1/4 частини, що належить боржнику – ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 для подальшої її реалізації на аукціоні, повідомлення про вартість арештованого майна від 13.01.2021 року В-8 №2402, укладення Договору №03-01-21 «на проведення незалежної оцінки майна» від 2021 року, подання до Львівської філії ДП «СЕТАМ» заявки на реалізацію житлової нерухомості (1/4 частки квартири АДРЕСА_1 ) без номера та без дати, та зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) усунути порушення.
В обгрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 покликається на те, що на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року у справі №463/2445/17, 27.12.2018 року Личаківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 110781,93 грн., з яких: 109685,08 грн. – заборгованість за договором позики (боргова розписка) б/н від 22.11.2016 року та 1096,85 грн. судового збору.
За заявою стягувача, який вказав місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_2 , державним виконавцем Шевченківського ВДВС Рослюком Т.С. було відкрито виконавче провадження №59920713, про що 29.08.2019 року винесена відповідна постанова.
Заявник вважає, що виконавче провадження №59920713 відкрите державним виконавцем незаконно, з порушенням правил територіальної підвідомчості, оскільки у виданому судом виконавчому листі адресою місця його (боржника) проживання зазначено: АДРЕСА_3 , і в розпорядженні державного виконавця при відкритті виконавчого провадження не було жодного документа, який би підтверджував проживання боржника за іншою адресою, зокрема, тією, що вказав стягувач у своїй заяві. 
Окрім того, звертає увагу, що, як на момент проголошення Личаківським районним судом м. Львова рішення в справі №463/2445/17, так і на дату відкриття названого вище виконавчого провадження, а саме, у період з 31.07.2018 року по 30.04.2021 рік, він безперервно перебував за межами України, що підтверджується відмітками у його закордонному паспорті про перетин кордону, а тому про існування даної справи та виконавчого провадження він дізнався лише в червні 2022 року від свого батька ОСОБА_5 , який є відповідачем у справі №463/145/22, що розглядається Личаківським районним судом м. Львова, за позовом ОСОБА_6 , який придбав частку в квартирі за результатами проведених в рамках названого виконавчого провадження (ВП №59920713) електронних торгів, про усунення перешкод у користуванні квартирою та забезпечення доступу до неї, встановлення порядку користування квартирою. 
Вказує, що про всі вчинені в межах виконавчого провадження дії та рішення державного виконавця, в тому числі, про відкриття виконавчого провадження, арешт майна, його опис та передачу на зберігання стягувачу, оцінку майна, проведення електронних торгів тощо, йому ( ОСОБА_1 ) не було відомо, постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував, за вказаною стягувачем адресою ніколи не проживав, а про оскаржувані дії та рішення державного виконавця він довідався лише після ознайомлення його представника – адвоката Охмака М.В. 21.06.2022 року з матеріалами виконавчого провадження.
У зв`язку з наведеним, вважає, що усі дії, вчинені державним виконавцем, та усі рішення, які прийняті ним в рамках даного виконавчого провадження (ВП №59920713), починаючи від відкриття виконавчого провадження, і до передачі нерухомого майна державному підприємству «СЕТАМ» для реалізації на електронних торгах, є незаконними та порушують його права, як боржника у виконавчому провадженні. 
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівські області Рослюка Т.С., який поза межами територіальної юрисдикції прийняв до виконання виконавчий лист, виданий 27.12.2018 року Личаківським районним судом м. Львова на виконання рішення від 14.11.2018 року у справі №463/2445/17.
Визнано неправомірними дії та рішення державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівські області у виконавчому провадженні №59920713, в тому числі щодо винесення: постанови про відкриття виконавчого провадження №59920713 від 29.08.2019 року, постанови про арешт коштів боржника від 29.08.2019 року, постанови про арешт майна боржника від 29.08.2019 року.
Визнано неправомірними дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Рослюка Т.С. у виконавчому провадженні №59920713, в тому числі щодо: постанови про арешт майна боржника від 19.05.2020 року, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.09.2020 року, постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.01.2021 року.
Визнано неправомірними дії Шевченківського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у виконавчому провадженні №59920713, в тому числі щодо: укладення Договору №03-01-21 «на проведення незалежної оцінки майна» від 2021 року, подання до Львівської філії ДП «СЕТАМ» заявки на реалізацію житлової нерухомості (1/4 частки квартири АДРЕСА_1 ) без номера та без дати.
Зобов`язано Шевченківський ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) усунути порушення.
В решті вимог скарги – відмовлено.
Ухвалу суду оскаржив Шевченківський ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), просить її скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити повністю.
Вказує, що на виконанні у Шевченківському ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало заведене виконавче провадження №64463970, до складу якого входило два виконавчих провадження відносно боржника ОСОБА_1 : ВП №64188630 з примусового виконання виконавчого листа №463/7634/19, стягувачем за яким є ОСОБА_6 , та ВП №59920713 з примусового виконання виконавчого листа №463/2445/17, стягувачем за яким є ОСОБА_4 . 
Звертає увагу, що 29.08.2019 року на адресу відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження, до якої додано оригінал виконавчого листа №463/2445/17, виданого 27.12.2018 року Личаківським районним судом м. Львова, у вказаній заяві стягувач обрав місце виконання рішення суду за фактичною адресою місця проживання боржника: АДРЕСА_2 , що відповідає вимогам статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» щодо права вибору місця відкриття виконавчого провадження.
Додає, що 29.08.2019 року державним виконавцем Рослюком Т.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої було направлено сторонам виконавчого провадження.
Крім того, зазначає, що 18.01.2021 року на адресу відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_6 про примусове виконання виконавчого листа №463/7634/19, за якою 20.01.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 10.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №59920713 та №64188630 у зведене виконавче провадження №64463970.
Вказує, що державним виконавцем вчинено всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», та 26.04.2021 року винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачам. 
Вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі надано оцінку діям державного виконавця, а судові засідання, в порушення вимог закону, проведено без участі представника Шевченківського відділу ДВС та стягувачів.
В судове засідання апеляційного суду стягувач ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у його відсутності.
Заслухавши пояснення представника Шевченківського відділу ДВС в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони заявника, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі – рішення) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Так, зокрема, згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб)  або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено випадки, коли виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення. 
Так, зокрема, пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. 
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною п`ятою статті 18 Закону передбачено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.
Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Відповідно до частини першої статті 24 України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби (ч.5 ст.24 Закону).
Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у  статті 3 цього Закону  за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно з частиною третьою статті 3 Закону, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Згідно з частиною п`ятою статті 3 Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні №59920713 з примусового виконання виконавчого листа №463/2445/17, виданого 27.12.2018 року Личаківським районним судом м. Львова, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу по борговій розписці від 22.11.2016 року в розмірі 109685,08 грн., що складається з: 100500 грн. – основного боргу, 7772,08 грн. – інфляційних втрат та 1413 грн. – трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, та 1096,85 грн. судових витрат.
Місцем проживання боржника ОСОБА_1 у виконавчому листі вказано: АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Личаківського району міста Львова. 
Ця адреса ( АДРЕСА_3 ) є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем постійного проживання боржника ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №96728.
За цією ж адресою ( АДРЕСА_3 ) знаходиться належне боржнику на праві спільної сумісної власності нерухоме майно.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 20.11.2012 року «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Єдиний державний демографічний реєстр – це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.
Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.
Встановлено, що виконавче провадження (ВП №59920713) з примусового виконання названого вище виконавчого листа №463/2445/17 відкрите постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області Рослюка Т.С. від 29.08.2019 року на підставі заяви стягувача ОСОБА_4 , який у своїй заяві повідомив, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Шевченківського району міста Львова. 
Однак, жодного документального підтвердження факту проживання боржника за цією адресою в матеріалах виконавчого провадження немає і стягувач таких документів до своєї заяви не долучив.
Отже, згідно з вимогами закону, Шевченківський район міста Львова не може бути місцем примусове виконання вказаного вище виконавчого листа. 
Також необхідно зазначити, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження та інші процесуальні документи надсилались боржнику за адресою: АДРЕСА_2 , які він не отримував і, в силу вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», підстав вважати боржника таким, що повідомлений про початок примусового виконання рішення суду, немає. 
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державний виконавець, відкривши виконавче провадження за самим лише повідомленням стягувача про місце проживання боржника на території Шевченківського району м. Львова, без жодного документального підтвердження стягувачем повідомленої державному виконавцю інформації та без належної перевірки державним виконавцем такої інформації, доступ до якої він має, згідно з наданими йому законом повноваженнями, оскільки повідомлене стягувачем місце проживання боржника відрізнялося від місця проживання боржника, зазначеного у виконавчому листі, діяв неправомірно, а не повідомлення боржника у встановленому законом порядку про початок примусового виконання рішення суду призвело до порушення його прав, як сторони виконавчого провадження, та неправомірної передачі належного боржнику на праві власності нерухомого майна, в якому знаходиться його місце постійного проживання, при сумі боргу за даним виконавчим листом – 109685,08 грн., для примусової реалізації.
З урахуванням наведеного, підстав для інших висновків по суті вирішення скарги боржника ОСОБА_1 , ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, частково задовольнивши його вимоги, в колегії суддів немає, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) залишити без задоволення.
Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 21 квітня 2023 року.

Головуючий                                                  С.М. Бойко 

Судді:                                                           С.М. Копняк

                                                        А.В. Ніткевич