Ухвала
 
19 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 373/1635/21
 
провадження № 61-505св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д.,                     Хопти С. Ф.
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду           від 08 грудня 2022 рокуу складі колегії суддів: Савченка С. І., Ігнатченко Н. В., Мережко М. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2022 року у складі судді Залеської А. О. позов  ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним і скасовано наказ генерального директора Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав»                                     № 92-ОС від 27 серпня 2021 року, яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника генерального директора з наукової роботи на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника генерального директора                        з наукової роботи Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» з 28 серпня 2021 року.
Стягнуто з Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 28 серпня 2021 року по день ухвалення рішення - 26 травня 2022 року                          у розмірі 294 416,40 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду в частині поновлення на роботі звернуто до негайного виконання.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року апеляційну скаргу Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» задоволено.
Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким                    у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2022 року.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення                 ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 (провадження № 11-431асі18) та постановах Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 359/7538/18 (провадження № 61-18556св20),                                 від 06 грудня 2021 року у справі № 756/10674/19 (провадження № 11106св20), від 07 грудня 2022 року у справі № 297/377/18, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець

Д. Д. Луспеник

С. Ф. Хопта