У Х В А Л А        
12 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 462/3695/22
провадження № 61-2076ск23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на окрему ухвалу Львіського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права користування квартирою,
В С Т А Н О В И В :
У 2022 році ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом доЗалізничної районної адміністрації Львівської міської ради (далі - Залізнична районна адміністрація), просили визнати за ними право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 вересня 2022 року в позові відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольено частково. 
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 вересня 2022 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Окремою ухвалою Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року зобов`язано повідомити про наведене в описовій частині Окремої ухвали міського голову Львова Андрія Садового та Залізничну районну адміністрацію.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач ОСОБА_1 та члени його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на законних підставах зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Ця квартира є  їх єдиним місцем проживання.
ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 та їхніми дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як члени сім`ї попереднього наймача - ОСОБА_7 на законних підставах зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , а тому на законних підставах мають право вимагати визнання їх наймачами за раніше укладеним договором найму замість попереднього померлого наймача.
З урахуванням зазначено суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведення до відома міського голову міста Львова Андрія Садового та Залізничну районну адміністрацію про невиконання Залізничною районною адміністрацією своїх повноважень щодо зміни договору найму житлових приміщень та укладення договору найму з мешканцями житлових приміщень, які у них фактично зареєстровані і проживають. 
У лютому 2023 року Залізнична районна адміністрація звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на окрему ухвалу Львіського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 09 березня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, запропоновано Залізничній районній адміністрації подати нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та зазначити усіх учасників справи, а також, які норми процесуального права порушив суд апеляційної інстанції.
На виконання ухвали суду від 09 березня 2023 року Залізнична районна адміністраціянадіслала нову редакцію касаційної скарги із зазначенням всіх учасників справи, в якій описала підстави відмови в позові про визнання права користування квартирою, погодилась із висновком суду апеляційної інстанції, що укладення договору житлового найму є дискреційним повноваженням  Залізничної районної адміністрації, проте зазначила, що діяла в межах своїх повноважень та відповідно до закону відмовила в укладені договору найму позивачам.
Зазначила, що у зв`язку із внесенням змін до ЦПК України у 2018 році існує необхідність у формуванні судової практики вирішення спорів за позовами органів місцевого самоврядування у сфері укладання договорів найму. 
Підставою касаційного оскарження Залізнична районна адміністрація зазначила про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Згідно зі змістом нової редакції касаційної скарги адміністрація конкретно не зазначила, які норми матеріального права неправильно застосував та  які норми процесуального права порушив суд апеляційної інстанції, постановивши окрему ухвалу у цій справі. Фактично Залізнична районна адміністраціяне погоджується із мотивами постанови суду Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року щодо суті спору.
Верховний Суд зазначає, що право особи на оскарження судового рішення є однією із складових права на справедливий суд, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України. Водночас згідно з цивільним процесуальним законом оскарження судового рішення в суді касаційної інстанції вимагає від заявника належного обґрунтування касаційної скарги. 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявнику.
Оскільки Залізнична районна адміністрація не повністю усунула недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 09 березня 2023 року, то касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України підлягає поверненню.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на окрему ухвалу Львіського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права користування квартирою повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                   А. С. Олійник