КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа № 752/7427/21                                           Головуючий у І інстанції - Машкевич К.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/576/2023       Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
 
                                                                ПОСТАНОВА
                                                           ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
30 березня  2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого Гуля В.В.,
суддів  Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,
за участю секретаря  Линок В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2   на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куксова Марія Сергіївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини
 
                                                                   встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом і просить визначити додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Посилається в позові на те, що після смерті його батька відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на праві власності. Інша частина квартири належала членам сім`ї спадкодавця в рівних долях, саме: дружині - ОСОБА_5 , дочці- ОСОБА_6 та сину - ОСОБА_2 .
У вказаній квартирі постійно проживали його батьки, він та його сестра з батьками не проживали.
Оскільки на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно проживала його дружина, ОСОБА_5 , то вважалось, що вона прийняла частини квартири, після смерті свого чоловіка.
Зазначає, що його мати не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, також не звертався він та його сестра.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати. У грудня 2020 року він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.
Нотаріусом було повідомлено, що його мати не прийняла спадщину після свого чоловіка, а тому йому необхідно звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлого батька.
Посилається, що він не звернувся до нотаріуса з заявою, після смерті батька, у шестимісячний строк, оскільки вважав, що його мати, яка проживала з батьком, прийняла спадщину у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 
Вважає, що пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважав, що його мати прийняла спадщину після смерті свого чоловіка.
Виходячи з цього, просив задовольнити позов.
Рішенням  Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено .
 Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржуване рішення касувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням вимог процесуального та матеріального права, щодо всебічного й повного з`ясування обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів.
Вказує, що строк прийняття спадщини пропущено з поважних причин, оскільки він вважав, що спадщину прийняла його мати в розумінні ст.1270 ЦК України. Вказує, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має врахувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи поважними.
Зазначає, що судом при вирішенні справи не взято до уваги відсутність заперечень з боку Київської міської ради та співвідповідача, а також те, що у даній справі відсутній спір про спадщину, що свідчить про те, що права та інтереси інших осіб порушені не будуть. Вказує, що в даній ситуації він не може захистити свої права на прийняття спадщини аніж в судовому порядку.
Враховуючи викладене просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким задовольнити позов.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
 Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
 Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла частки квартира АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на праві власності (а.с.34).
З відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куксової М.С. вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заводилась (а.с.50).
З роз`яснень наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. позивачу вбачається, що позивач пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та необхідність йому звернутися до суду з позовом про призначення додаткового строку (а.с.38).
Також, з відповіді на адвокотський запит приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. було повідомлено, що з питань подання заяви про прийняття спадщини/заяви про відмову від прийняття спадщини та відкриття справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ніхто, окрім ОСОБА_2 , не звертався (а.с.73).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_5 .
З відповіді Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації щодо реєстрації осіб вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 02.11.2016 року і знята з реєстрації місця проживання по смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи викладені в позові обставини та предмет позову вбачається, що позивач при зверненні до суду не ставить питання про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем,  а наведені причини поважності пропуску строку не можуть бути визнані поважними в силу Закону.
З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд враховуючи наступне.   
 
При оформленні спадкових прав нерідко виникає ситуація, коли спадкоємець, який має право на спадкування чи за законом, чи за заповітом, помирає протягом шести місяців після часу відкриття спадщини, тобто протягом строку, який встановлений законом для прийняття спадщини чи відмови від її прийняття. У такому випадку завжди виникає питання, чи має тут місце спадкова трансмісія.
 
Стаття 1276 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає поняття спадкової трансмісії як переходу права на прийняття спадщини. Якщо спадкоємець за законом або за заповітом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (тобто до спадкоємців спадкоємця). Отже, щоб встановити, чи має місце спадкова трансмісія, нотаріус має визначити спочатку, чи встиг спадкоємець прийняти спадщину.
 
Прийняття спадщини може відбуватися двома шляхами, які передбачені ЦК України. Це подання відповідної заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини у шестимісячний строк після її відкриття, тобто вчинення певної дії, що передбачена ст. 1269 ЦК України. Якщо така заява подана і не відкликана заявником, то він вважається таким, що спадщину прийняв, і вона належить йому з моменту відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Подання заяви про прийняття спадщини породжує для нього цивільні права та обов`язки, тобто спадкоємець вчинив односторонній правочин. Разом з тим, ЦК України передбачено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, навіть якщо він не вчинив жодних дій, але наявні передбачені законом певні факти, наприклад: постійне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, неподання заяви про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України);
відсутність повної цивільної дієздатності і невчинення жодних дій щодо відмови (ч. 4 ст. 1268 ЦК України).
 
Якщо спадкоємця, який помер після відкриття спадщини, на час відкриття спадщини стосується хоча б один з таких юридичних фактів, то цей спадкоємець вважається таким, що спадщину прийняв, навіть якщо він помер через день після відкриття спадщини.
Норми ч. 3 і ч. 4 ст. 1268 ЦК України викладені таким чином: спочатку зазначено, що спадкоємець «вважається таким, що прийняв спадщину», і лише після цього твердження закон обумовлює можливість його відмови у межах строку (що є логічним і дає право самому спадкоємцю вирішувати, тобто не обмежує його волю). Але така можливість щодо відмови може бути використана лише шляхом вчинення правочину- подання заяви про відмову.

Померлий спадкоємець вчинити ніяких дій не може, та і законні представники (опікуни / піклувальники) не можуть вчинити жодних дій щодо померлого підопічного. Тому померлий спадкоємець вважається таким, що спадщину прийняв. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю з часу її відкриття.
 
Отже, якщо спадкоємець будь-яким із перелічених у законі способів прийняв спадщину, а потім помер, то прийнята ним спадщина буде спадкуватися його спадкоємцями в окремій спадковій справі, що заводиться після нього як на його особисте майно, так і на те майно, яке він прийняв, але не оформив.
 
Згідно матеріалів справи встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 14 червня 1996 року квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 в рівних долях.
 
Визнана у справі та обставина, що за адресою постійно проживали ОСОБА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та його дружина ОСОБА_5 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка до своєї смерті була в цій квартирі зареєстрована. Інші спадкоємці - позивач та його сестра спадщину не прийняли.
 
Оскільки після смерті ОСОБА_4 на дану квартиру відкрилася спадщина на її частину, заяв від будь-кого із спадкоємців не подавалося, спадкової справи не заводилося, а в квартирі була зареєстрована та проживала ОСОБА_5 , вважається, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкове майно у вигляді частини квартири  прийняла остання, оскільки вона не заявила про відмову від неї.
 
Відповідно до статті 1276 ЦКУ якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
 
Згідно відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куксової М.С. (а.с. 38) позивачу роз`яснено про необхідність звернення після смерті батька ОСОБА_4 до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Проте, таке звернення до суду є безпідставним, оскільки  у даних відносинах відбулась спадкова трансмісія, тому прийняття належної позивачу частки можливе не після батька, а після його матері.
 
Викладені в апеляційній скарзі доводи вказаних висновків не спростовують, у зв`язку з чим рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року підлягає залишенню без змін, оскільки відповідно до ст.13 ЦПК України суд не може вийти за межі заявлених вимог, а саме визначення додаткового строку прийняття спадщини після смерті батька.
 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -
                                                               ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року залишити без змін.
 
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий                                                                   В.В. Гуль
 
Судді                                                                               Ю.О. Матвієнко
 
                                                                                           Я.С. Мельник