Справа № 464/362/23                                Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р. 
Провадження № 33/811/344/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді – Стельмаха І.О.,

з участю захисника – адвоката Коваль В.Б.,
прокурора Гриніва В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду міста Львова від 21 лютого 2023 року,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Сихівського районного суду міста Львова від 21 лютого 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він будучи в.о. начальника Турківської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області, та будучи відповідно до п.п. «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у встановленому законом випадку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при визначенні та підписанні подання про встановлення собі 180% надбавки за липень 2021 року, у розмірі 9388 грн 64 коп. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Окрім цього, ОСОБА_1 , будучи в.о. начальника Турківської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області, та будучи відповідно до п.п. «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів при визначенні та підписанні подання про встановлення собі 180 % надбавки за липень 2021 року в розмірі 9388 грн 64 коп. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Окрім цього, ОСОБА_1 , будучи в.о. начальника Турківської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області та будучи відповідно до п.п. «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч. 3 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у встановленому законом випадку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при визначенні та підписанні подання на преміювання працівників або керівників самостійних структурних підрозділів за липень 2021 року в тому числі собі, у розмірі 1228 грн 27 коп. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Окрім цього, ОСОБА_1 , будучи в.о. начальника Турківської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області, та будучи відповідно до п.п. «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів при визначенні та підписанні подання на преміювання працівників або керівників самостійних структурних підрозділів за липень 2021 року в тому числі собі, у розмірі 1228, 27 грн. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
На постанову судді Курус М.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушень.
В обґрунтування поновлення строку зазначає, що десятиденний строк з дня прийняття постанови припадає на 05 березня 2023 року, тобто на неділю, а тому останнім днем вважається наступний робочий день – 06 березня 2023 року, у який і була подана апеляційна скарга.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: в його діях відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки відсутня суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями, а також відсутній вплив такої суперечності на об`єктивність прийняття рішень; апелянт не приймав рішення щодо нарахування собі премії, а лише підписав подання на преміювання начальнику ГУ ДПС у Львівській області, який вже і прийняв рішення про призначення премії; ОСОБА_1 не встановлював собі надбавку, а лише підписав подання про її встановлення та підготував доповідну записку із проханням розглянути питання збільшення надбавки за інтенсивність праці, проте саме рішення про призначення приймалось начальником ГУ ДПС у Львівській області; вказані подання складались Управлінням інфраструктури та бухгалтерського обліку, а не безпосередньо апелянтом; вказані подання не можуть вважатись розпорядчими документами та не є підставою для нарахування премії чи встановлення надбавки; у ОСОБА_1 не було умислу на неповідомлення вищестоящого органу про конфлікт інтересів; суд першої інстанції не витребував та не дослідив наказ про призначення премії та надбавок за липень 2021 року, а тому не міг дійти висновку про наявність реального конфлікту інтересів; суд не встановив дату виявлення правопорушення органом, що уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення; протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, не містять необхідних даних для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, участі в розгляді справи в режимі відеконференції не брав, у зв`язку з відсутністю інтернету за місцем його проживання, про що ним було повідомлено у телефонному режимі. Захисник Коваль В.Б., яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції через систему «EASYCON», повідомила суду апеляційної інстанції, що в телефонному режимі ОСОБА_1 вказав, що не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності.
З урахуванням наведеного апеляційний суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .
Захисник Коваль В.Б. підтримала апеляційну скаргу, просила її задоволити. Зазначила, що строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин та пов`язаний з тим, що повний текст постанови отримано 23.02.2023. Додатково пояснила, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, оскільки він не приймав рішення щодо виплати йому премії, рішення щодо виплати та розміру преміювання уповноважений приймати начальник ГУ ДПС у Львівській області. ОСОБА_1 лише підписав подання, що було підготовлено Управлінням та в подальшому підлягало обов`язковому погодженню керівництвом. Також звертає увагу на те, що суддею першої інстанції не було досліджено та не надано оцінки наказу на підставі якого і було проведено відповідні виплати, що вважає порушенням.
Прокурор Гринів В.М. в суді апеляційної інстанції заперечив подану апеляційну скаргу, постанову судді першої інстанції вважає законною. Звертає увагу на те, що відповідно до Порядку взаємодії структурних підрозділів ГУ ДПС у Львівській області при встановленні деяких надбавок державним службовцям та працівникам, які виконують функції з обслуговування затвердженого Наказом ГУ ДПС у Львівській області №5 від 16.12.2020 посадові особи, які підписують подання (пропозиції), є відповідальними за відповідність пропозиції щодо розміру надбавок встановленим критеріям. Вказав, що у протоколах відображено факт наявності у ОСОБА_1 приватного інтересу, повноважень на прийняття рішення та встановлено наявність можливості його впливу на визначення собі розміру премії та розміру надбавки за липень 2021 року. Вважає, що порушення вимог запобігання та врегулювання конфлікту інтересів доведено матеріалами справи.
Заслухавши пояснення захисника Коваль В.Б., думку прокурора Гриніва В.М. щодо законності судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, обов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, підтверджується дослідженими судом належними і допустимим доказами, а саме: протоколом №94 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 18.01.2023 (а.с.2-7); протоколом №93 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 18.01.2023 (а.с.42-47); протоколом №95 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 18.01.2023 (а.с.84-89); листом в.о. начальника ГУ ДПС у Львівській області Щербака А. від 05.12.2022 (а.с.11-12); листом в.о. начальника ГУ ДПС у Львівській області Щербака А. від 12.12.2022 (а.с.14); посадовою інструкцією державного службовця ОСОБА_1 затвердженої начальником ГУ ДПС у Львівські області Комендантом І. від 05.01.2021 (а.с. 16); наказом №28-о від 22.12.2020 «Про призначення ОСОБА_1 на посаду старшого державного інспектора Турківської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області (а.с. 15); витягом з наказу Головного Управління ДПС у Львівській області №244-В від 17.06.2021 (а.с. 17); поданням про встановлення надбавки працівників, крім керівника Турківської ДПІ ГУ ДПС у Львівські області за липень 2021 року (а.с. 19); поданням про преміювання працівників або керівників самостійних структурних підрозділів за липень 2021 року (а.с 101).
Наказом №244-В від 17.06.2021 на старшого державного інспектора Турківської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Львівській області Куруса М.І. покладено виконання обов`язків начальника Турківської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Львівській області. 
У подальшому ОСОБА_1 , як в.о. начальника Турківської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області підписав подання про встановлення працівникам, в тому числі і собі особисто 180% надбавки за липень 2021 року.
Крім того ОСОБА_1 , як в.о. начальника Турківської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області підписав подання про преміювання працівників або керівників самостійних структурних підрозділів за липень 2021 року, в тому числі і собі особисто у розмірі 1228 грн 20 коп.
Відповідно до п.п. «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як в.о. начальника Турківської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.
Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
На підставі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов`язана звернутися за роз`ясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.
Адміністративна відповідальність за ст. 172-7 КУпАП настає у випадку неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП), а також у випадку вчинення особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).
Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».
Так під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, характеризується сукупністю таких ознак: наявність у особи реального конфлікту інтересів; неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, характеризується сукупністю таких ознак: наявність у особи реального конфлікту інтересів; вчинення особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно констатувати: наявність у правопорушника факту приватного інтересу; наявності факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним інтересом та службовими чи представницькими повноваженнями на об`єктивність або неупередженість рішення.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що підписання подань не є рішенням, яке носить імперативний характер та не є підставою для нарахування та виплати премій, а тому в даному випадку відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки такі доводи ґрунтуються на особистому тлумаченні скаржником норм права і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Отже, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що: а) наявний приватний інтерес; б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням; в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.
Для встановлення ж наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.
Конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.
На переконання апеляційного суду, сам факт підписання подань ОСОБА_1 щодо преміювання та встановлення надбавок йому особисто, має безпосередній вплив на прийняття відповідного рішення (у даному випадку наказу) керівником ГУ ДПС у Львівській області, в чому і полягає наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів.
Апеляційний суд вважає, що у діях ОСОБА_1 присутній безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між підписанням подань та видання керівником ГУ ДПС у Львівській області наказу про преміювання ОСОБА_1 , оскільки підписавши подання, він ініціював прийняття відповідного наказу уповноваженою особою. Подання були основою для винесення наказу про преміювання та встановлення надбавки.
Крім того апеляційний суд звертає увагу на наявний у матеріалах справи Порядок взаємодії структурних підрозділів ГУ ДПС у Львівській області при встановленні деяких надбавок державним службовцям та працівникам, які виконують функції з обслуговування, ГУ ДПС у Львівській області.
Так відповідно до п.4.3 Порядку подання про встановлення надбавок формуються та підписуються щодо всіх працівників ГУ ДПС у Львівській області, крім керівників самостійних структурних підрозділів, – керівниками відповідних самостійних структурних підрозділів за погодженням із заступником керівника ГУ ДПС у Львівській області, який здійснює координацію роботи відповідних самостійних структурних підрозділів згідно з розподілом обов`язків, за формою викладеною у додатку 1 до цього Порядку; керівників самостійних структурних підрозділів ГУ ДПС у Львівській області – заступниками керівника ГУ ДПС у Львівській області, які здійснюють координацію роботи відповідних самостійних структурних підрозділів згідно з розподілом обов`язків, за формою, викладеною у додатку 2 до цього Порядку.
Турківська ДПІ є самостійним структурним підрозділом ГУ ДПС у Львівській області.
Як вбачається з наявних у матеріалах справи подань на встановлення надбавки та преміювання такі підписані ОСОБА_1 , як в.о. начальника Турківської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріальному заохоченню працівника передує здійснення оцінки його роботи на предмет своєчасності, повноти та сумлінності виконання посадових обов`язків, ініціативності у роботі.
Оскільки особа не може об`єктивно оцінити власну роботу, при внесенні пропозиції щодо розміру преміювання чи надбавки для себе між її приватним інтересом, що полягає у бажанні отримати стимулюючу виплату, та службовими повноваженнями виникає суперечність, яка реально впливає на її об`єктивність при вчиненні зазначених дій, що є реальним конфліктом інтересів, а тому ОСОБА_1 не міг себе об`єктивно оцінити при встановленні надбавки, а отже у нього виник реальний конфлікт інтересів.
Доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 не було умислу на вчинення адміністративних правопорушень, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-7 КУпАП є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності яких достатньо лише встановлення факту неповідомлення про реальний конфлікт інтересів, та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, встановлення ж суспільно-небезпечних наслідків та з`ясування форми вини не вимагається.
Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 будучи в.о. начальника Турківської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області, та будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та розповсюджуються обов`язки щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених ст. 28 цього закону, підписав подання на преміювання та встановлення надбавки працівникам, в тому числі і собі особисто, при цьому не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів та під час реалізації службових повноважень вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги п.п.2,3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Щодо незгоди апелянта із зазначенням у протоколі про те, що моментом виявлення адміністративного правопорушення є дата його складання 18.01.2023 апеляційний суд зазначає наступне.
Посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на те, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу – 18 січня 2023 року, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП неможна вважати переконливими, оскільки такий підхід не узгоджується з принципом правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та елементом справедливого судочинства. 
Так, апеляційний суд вважає, що факт виявлення порушення – це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення, тобто моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими (особою чи органом державної влади) та не може ототожнюватися із часом зібрання усіх необхідних матеріалів перевірки. Складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією – є окремою процесуальною дією. Сам протокол фактично є суб`єктивний виклад свого бачення уповноваженою особою та фіксація обставин певної події на основі наявних доказів.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.
Матеріалами справи містять інформацію, що 05.12.2022 в.о. начальника ГУ ДПС у Львівській області Щербак А. направив листа начальнику Управління стратегічних розслідувань у Львівській області ДСР НП України зі змісту якого вбачається, що в такому було повідомлено про те, що ОСОБА_1 під час виконання обов`язків начальника Турківської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області підготував, підписав та подав на затвердження: подання про встановлення надбавки для працівників Турківської ДПІ за липень 2021 року, у тому числі і щодо себе; подання про встановлення премії для працівників Турківської ДПІ за липень 2021року, у тому числі і щодо себе особисто.
Відтак спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, який, зокрема компетентний складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, станом на 05 грудня 2022 року володів повною інформацією щодо допущених ОСОБА_1 порушень.
Таким чином, датою вчинення адміністративних правопорушень слід вважати липень 2021 року, а днем виявлення вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП слід вважати саме 05 грудня 2022 року, коли компетентний орган – Національна поліція України, тобто суб`єкт, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, володів повною інформацією щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.2, п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн накладено відповідно до санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та із врахуванням вимог ст. 36 КУпАП.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
                                                  
поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 21 лютого 2023 року.
Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 21 лютого 2023 року в справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду                                         Стельмах І.О.