ПОСТАНОВА 
Іменем України

04 квітня 2023 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/7738/21
провадження № 22-ц/4809/295/23 
       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
           
головуючого судді (суддя-доповідач) Дуковського О.Л. 
суддів Голованя А.М., Письменного О.А.
з участю секретаря Демешко Л.В. 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційними   скаргами    ОСОБА_1 , приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександра Олександровича та Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»  на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 листопада 2022 року, у складі головуючого судді Павелко І.Л. у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сетам», Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександра Олександрович, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача АТ «Райффайзен Банк» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу їх проведення, акта про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності, - 
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2021 року ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Боруш Андрій Олександрович звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександра Олександрович, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача АТ «Райффайзен Банк» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу їх проведення, акта про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності.
Позивач в обгрунтування позову вказував, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , яку було продано з торгів і яка є основним місцем його проживання.
Площа квартири не перевищує 140 кв.м, згоди на відчуження квартири він не надавав.
Посилався на те, що  з 07.06.2014 діє Закон № 1304-VІІ, згідно з п. 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.
Крім того зазначав, що згідно з п. 4 Закону № 1304-VII протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.
Вважає, що даний Закон є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.
Вказував, що рішення суду, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону № 1304-VII не підлягає виконанню, що узгоджується із правовим висновком викладеним у постанові Великої палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №726/1538/16-ц, якою зазначено, що договір купівлі – продажу укладено щодо майна, яке є предметом іпотеки та виступає як забезпечення виконання зобов?язань за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті у період дії Закону № 1304-VII, тому відчуження без згоди власника предмета іпотеки не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України.
Крім того, позивач посилався на правовий висновок у подібній справі викладений у постанові Верховного Суду від 16.08.2021 у справі №523/12031/16-ц, згідно з яким мораторій є відстроченням виконання зобов?язання, а не звільнення від його виконання, а рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню. 
Зокрема у рахунок звернення стягнення спірна квартира відчуженню за договором купівлі – продажу не підлягала.
Тому, право власності ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.09.2021 підлягає скасуванню.
Вважає, що обраний спосіб захисту порушеного права шляхом скасування державної реєстрації є належним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права позивача.
Просив:
визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 (лот № 488099), проведені Державним підприємством «Сетам» 18 серпня 2021 року і оформлені протоколом від 18 серпня 2021 року № 550654;
визнати недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки від 30 серпня 2021 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О.О.;
визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 06 вересня 2021 року, видане ОСОБА_1 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Потьомкіною Іриною Анатоліївною і зареєстроване у реєстрі за № 896, яке посвідчує право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 ;
скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 (номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 43813040 від 06 вересня 2021 року) на квартиру АДРЕСА_1 за проведену на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 06 вересня 2021 року;
стягнути з Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. та ОСОБА_1 судові витрати у справі у розмірі по 1 362 грн. з кожного на користь ОСОБА_2 ;
скасувати засоби забезпечення позову шляхом зняття арешту з кв. АДРЕСА_1 накладену відповідно до ухвали суду від 19.10.2021.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 листопада 2022 року позов задоволено.
Визнано недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 (лот № 488099), проведені Державним підприємством «Сетам» 18 серпня 2021 року і оформлені протоколом від 18 серпня 2021 року № 550654.
Визнано недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки від 30 серпня 2021 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком Олександром Олександровичем.
Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 06 вересня 2021 року, видане ОСОБА_1 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Потьомкіною І.А. і зареєстроване у реєстрі за № 896, яке посвідчує право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 (номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 43813040 від 06 вересня 2021 року) на квартиру АДРЕСА_1 за проведену на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 06 вересня 2021 року.
Стягнуто з Державного підприємства «Сетам», Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. та ОСОБА_1 судові витрати у справі в розмірі по 1 362 грн з кожного на користь ОСОБА_2 ..
Скасовано засоби забезпечення позову шляхом зняття арешту з квартиру АДРЕСА_1 накладену відповідно до ухвали суду від 19.10.2021.
Не погодившись із даним рішенням суду ОСОБА_1 , Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. та Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» подали апеляційні скарги.
ОСОБА_1 та Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. у своїй апеляційній скарзі просять скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Вказують, що оскаржуване судове рішення ухвалено за відсутності перевірки обставин добросовісності / недобросовісності набувача ОСОБА_1 , що має важливе значення як для застосування положень ст.ст. 387, 388 ЦК України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право власності набувача майна, а також за відсутності наведення належних мотивів стосовно практики ЄСПЛ з питання втручання держави у право власності, не можуть вважатися такими, що відповідають нормам справедливого судового розгляду згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.
Судом при розгляді справи залишені поза увагою доводи відповідача ОСОБА_1 про добросовісність набуття квартири у власність.
Крім того, в апеляційній скарзі посилаються на те, що ухваленим рішенням у даній справі, суд   фактично вирішив не лише боргові питання ОСОБА_2  про це свідчить зняття арешту з квартири, перерахунок грошових коштів отриманих від реалізації квартири на електронних торгах кредитору на погашення боргу, закриття виконавчого провадження, скасування права власності переможця торгів ОСОБА_1  та відновлення права власності на спірну квартиру ОСОБА_2 , а й позбавив права власності добросовісного набувача ОСОБА_1  поклавши на нього тягар погашення боргу  ОСОБА_2 , позбавив ОСОБА_1  можливості не лише володіти та розпоряджатися власним житлом, а й проживати у придбаній ним квартирі, оскільки  у нього інше  житло відсутнє.         
Вважають, що рішення суду є формальним, яке ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
У своїй апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Не погоджується із висновком суду першої інстанції зазначивши, що приватним виконавцем під час примусового виконання рішення суду було проведено усі виконавчі дії у відповідності до чинного законодавства. 
Крім того, приватним виконавцем було здійснено виїзд за місцем знаходження боржника та встановлено, що ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживав і не проживає, що підтвердила мати позивача. Встановлений факт не проживання позивача за адресою спірної квартири було оформлено актом у відповідності до вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень.
Вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для визнання недійсними торгів з примусової реалізації квартири, що знаходиться за адресою:   АДРЕСА_2 .
Відсутні підстави і для визнання недійсним протоколу їх проведення, акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також скасування державної реєстрації права власності.
Вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про задоволення апеляційних скарг, та скасування рішення суду із слідуючих підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.        Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 03 квітня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В., зареєстрований в реєстрі за номером 926.
Предметом іпотеки згідно з п. 1.2. договору іпотеки виступає нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею: 23,66 кв. м., житловою: 11,40 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 23.10.2006 приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тюртюбек О. О. (реєстровий номер 3360).
Позичальник припинив належним чином виконувати свої грошові зобов`язання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному розмірі вносив щомісячні обов`язкові платежі. У зв`язку з чим у нього утворилась прострочена заборгованість по сплаті платежів на погашення кредиту та по сплаті відсотків. У зв`язку з цим до Кіровського районного суду м. Кіровограда кредитором було подано позов про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості.
Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2020 у справі № 404/8340/18, яке набрало законної сили 29.12.2020 в рахунок погашення заборгованості позивача, яка виникла за кредитним договором № 014-09.5-72291 від 03.04.2007 у сумі 24 380 доларів США 88 центів звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на вищевказану квартиру, шляхом продажу заставного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О.О. відкрито виконавче провадження № 64525255 щодо примусового виконання даного рішення та проведено опис, арешт майна боржника, зокрема квартири та з метою подальшої реалізації заставного майна проведено його оцінку, згідно якої ринкова вартість квартири становить 230 739 грн.
Електронні торги проведено 18.08.2021, про що свідчить протокол № 550654, згідно з яким переможцем торгів став учасник № 5 - ОСОБА_1 з ціновою пропозицією 270 999,00 грн .
За результатами проведених торгів, приватним виконавцем Шмальком О.О. 30.08.2021 складено акт про реалізацію предмета іпотеки.
06.09.2021 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Потьомкіною І.А. видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 896 на ім`я ОСОБА_1 .
Право власності ОСОБА_1 на спірну квартиру зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.09.2021 (номер запису про право власності 43813040).
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).
Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.
Згідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»,  арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.   Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.  Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Аргументацією позову з якою погодився суд, стало здійснення примусової реалізації майна боржника приватним виконавцем на виконання рішення суду за допомогою електронних торгів на платформі ДП «Сетам».
Зазначена подія на думку позивача та суду відбулася під час мораторію на примусове виконання судового рішення про відчуження предмета іпотеки згідно Закону України №1304-VII від 07.06.2014.
Як вбачається із матеріалів справи і не заперечується сторонами на спірну квартиру АДРЕСА_1 , заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2020, що є чинним, звернуто стягнення, як на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитного боргу.
В зазначеному рішенні суд визначив спосіб реалізації квартири з прилюдних торгів з додержанням процедури її оцінки (том 1 а.с.114).
Слід зазначити, що позивач не висловлює зауважень щодо самої процедури проведення прилюдних торгів відповідачем ДП «Сетам».
Крім того, інший відповідач фізична особа ОСОБА_1 мав правомірні очікування щодо статусу добросовісного набувача, коли виграв прилюдні торги, але був позбавлений можливості користуватися майном в якості житла, та відповідними комунальними послугами як після придбання квартири так і протягом всього часу розгляду спору у судах.
Щодо оцінки дії приватного виконавця, як організатора торгів судова колегія визначає наступне.
Електронні прилюдні торги є одним із різновидів договору купівлі –продажу майна.
Застосування мораторію на реалізацію іпотечного майна передбаченого Законом України №1304 -VII від 07.06.2014 і обумовлено одночасно трьома факторами (обставинами).
По – перше, майно повинно перебувати в іпотеці і має бути придбане за рахунок кредиту наданого в іноземній валюті. 
По – друге, площа нерухомого житлового майна чи об?єкта незавершеного будівництва повинна не перевищувати 140 квадратних метрів.
По – третє, боржник повинен використовувати іпотечне майно у якості постійного проживання (перебування) і не мати у власності іншого житла.
Перші дві обставини правильно встановлені судом першої інстанції.
Але сукупність доказів, що містяться в матеріалах справи не дають підстав стверджувати, що квартира, яка перебувала в іпотеці і яка була реалізована з прилюдних торгів використовувалася ОСОБА_2 як місце постійного проживання, а відповідно відсутні підстави для застосування мораторію на її реалізацію, чого не було враховано судом першої інстанції. 
У резолютивній частині заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2020, яким в рахунок заборгованості, що виникла у ОСОБА_2 перед АТ «Райффайзен Банк –Аваль» звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру  АДРЕСА_1 , місцем постійного проживання боржника і його адресою зазначена – квартира АДРЕСА_3 (том1 а.с. 27-29, 114).
Зазначеної обставини ОСОБА_2 не оспорював.
У виконавчому листі виданому 05.04.2021 на виконання вищевказаного рішення також зазначена відповідна адреса. В постановах приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про опис і арешт майна боржника – також. (том 1 а.с 117, 121-122).
Усе подальше листування з боржником приватний виконавець проводив за вказаною адресою квартира АДРЕСА_3 , іншої адреси боржник не вказував. 
05.04.2021 приватним виконавцем Шмалько О.О. складено Акт (том 1 а.с. 118) про відсутність проживання боржника за адресою АДРЕСА_2 .
Залучені поняті засвідчили відсутність боржника ОСОБА_2 за зазначеною адресою, а його мати заявила про постійне проживання останнього за адресою АДРЕСА_4 . 
Оцінку спірної квартири виконавець узгоджував з ОСОБА_2 , також за адресою реєстрації матері боржника.
Надаючи оцінку зазначеним обставинам колегія суддів слідує принципу вільного пересування громадян територією України.
На момент проведення торгів боржник дійсно був зареєстрований у спірній квартирі.
Але оскільки сама по собі реєстрація чи її відсутність, як не надає право користування житлом, так і не позбавляє такого права, слід погодитися з доводами апеляційних скарг про те, що суд першої інстанції помилково ототожнив поняття фактичного проживання особи з місцем її реєстрації.
У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3- 242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.
Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах: від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15; від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів.
Тому, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.
Для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб?єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.
Торги можуть бути визнані недійсними у разі встановлення порушень процедури їх проведення, що впливають на результати торгів і порушуватимуть права та законні інтереси особи, яка оскаржує ці торги.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного суду від 17 лютого 2021 року у справі № 545/3122/18.
Принцип правової визначеності передбачає неухильне і своєчасне виконання судових рішень, що набули законної сили. 
Сукупність доказів у справі не ставлять під сумнів правомірність дій кожного з відповідачів, що дає підставу суду апеляційної інстанції в ухваленні нового судового рішення у справі про відмову у задоволенні позову.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв?язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанці. 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександра Олександровича та Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - задовольнити.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 листопада 2022 року – скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександра Олександрович, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача АТ «Райффайзен Банк» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу їх проведення, акта про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності – відмовити. 
Зняти арешт з однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 жовтня 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександра Олександровича судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі – 5448,00 грн .
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (ЄДРПОУ 14305909) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі – 5448,00 грн 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
19.04.2023 – складено постанову.

Головуючий суддя                      О.Л.Дуковський 

Судді                                                                        А.М.Головань

О.А. Письменний