ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року	Львів	Справа № 380/7929/22 пров. № А/857/12864/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                        Обрізко І.М., 
суддів                                                            Іщук Л.П., Судової – Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу  Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення  Львівського окружного адміністративного суду  від 28 липня 2022 року, прийняте суддею Потабенко В.А. у місті Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,-

                                                       встановив:

ОСОБА_1  (надалі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (надалі – відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу Голови Державної прикордонної служби України від 14.05.2022 № 482-ОС в частині призначення полковника ОСОБА_1 старшим офіцером сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону та звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки; поновлення на посаді заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки Головного відділу внутрішньої і власної безпеки «Захід» Державної прикордонної служби України та допустити негайне виконання рішення в цій частині.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду  від 28 липня 2022 року задоволено позов.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що номенклатура посад Державної прикордонної служби України визначена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.03.2018 № 169 «Про затвердження схем тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Державної прикордонної служби України», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 16.03.2018 за № 318/31770.
Враховуючи наявність у Схемі тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України проміжної посади із тарифним розрядом 31, посада заступника начальника відділу, є на два ступені нижчою від посади старшого офіцера сектору.
Згідно висновків відповідача, посада старшого офіцера сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки є на один ступінь нижчою за посаду заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки, оскільки даним посадам відповідають граничні військові звання полковник та підполковник відповідно.
Згідно із п. 94 Положення №1115/2009 посада вважається нижчою, якщо штатом за цією посадою передбачено нижче граничне військове звання, а в разі рівних граничних військових звань - менший тарифний розряд (посадовий оклад).
З цього слідує, що посада старшого офіцера сектору (тарифний розряд 28) на яку призначено  позивача, є на два ступені нижчою за посаду заступника начальника відділу (тарифний розряд 42), та на один ступінь нижчою за посаду начальника сектору (тарифний розряд 31). При цьому, у випадку рівного граничного військового звання з проміжною посадою начальника сектора (тарифний розряд 31) для порівняння посад згідно вимог Положення застосовується саме тарифний розряд.
У разі незаконного звільнення з військової служби або переміщення по службі військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом або перебуває на кадровій військовій службі, підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді. Посада вважається нижчою, якщо за цією посадою штатним розписом передбачено нижче військове звання, а за умови рівних звань - менший посадовий оклад. У разі якщо штатним розписом передбачено два військових звання або диференційовані посадові оклади, до уваги береться вище військове звання або вищий посадовий оклад. У разі заподіяння йому таким звільненням (переміщенням) моральної шкоди вона може бути відшкодована за рішенням суду.
Адміністрація Державної прикордонної служби України подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки посада старшого офіцера сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу власної та внутрішньої безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України і посада заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки по Головному відділу внутрішньої та власної безпеки «Захід» Державної прикордонної служби України мають різне граничне військове звання - підполковник і полковник, а тому посада старшого офіцера сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу власної та внутрішньої безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України, яка передбачає граничне військове звання підполковник є на один ступінь нижчою за посаду заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки по Головному відділу внутрішньої та власної безпеки «Захід» Державної прикордонної служби України, де граничне військове звання - полковник у відповідності до вимогам пункту 94 Положення та абзацу другого пункту 310 Положення.
Крім того, призначенню позивача на посаду старшого офіцера сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу власної та внутрішньої безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України слугувала службова необхідність.
Крім того, звертає увагу на те, що права, свободи чи інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду не є порушеними з огляду на те, що призначення на посаду старшого офіцера сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу власної та внутрішньої безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України, де граничне військове звання за посадою - підполковник, не позбавляє позивача наявного військового звання - полковник.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
ОСОБА_1  у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що згідно із абз.2 п. 310 Положення призначення військовослужбовців на вищі, рівні та нижчі (не більше ніж на один ступінь) посади у воєнний час здійснюється без згоди цих військовослужбовців.
Вважає, що для надання правової оцінки діям відповідача при призначенні позивача на нижчу посаду, ключовим питанням є з`ясування на скільки ступенів нижчою є посада старшого офіцера сектору по відношенню до посади заступника начальника відділу.
Як вбачається зі Схеми тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України та правомірно зазначено в рішенні суду першої інстанції, посаді заступника начальника відділу, центру відповідає тарифний розряд 42. Посаді старшого офіцера сектору відповідає тарифний розряд 28.
Оперуючи терміном «граничне військове звання» відповідачем свідомо залишено поза увагою таке поняття як «тарифний розряд», а також не згадується така посада як «начальник сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки» з тарифним розрядом 31. Саме ця посада і є на один ступінь нижчою за посаду заступника начальника відділу, та на один ступінь вищою за посаду старшого офіцера сектору.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду  - без змін.
На спростування відзиву на апеляційну скаргу, Адміністрація Державної прикордонної служби України зазначила, що нормотворець формулюючи норму пункту 310 Положення №1115/2009 щодо «призначення на нижчі (не більше ніж на один ступінь) посади» закладав в цьому випадку саме ступені посад за військовим званням.
Ненадання оцінки доказам та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права призвело до невірного висновку, що не відповідає обставинам справи, а саме, що позивача призначено на посаду, яка є на два ступені нижчою, що в свою чергу призвело до постановлення помилкового рішення про скасування в період правового режиму воєнного стану законного наказу Голови Державної прикордонної служби України від 14.05.2022 № 482-ОС в частині призначення полковника ОСОБА_1 старшим офіцером сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону та звільнення ОСОБА_1  з посади заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом Голови Державної прикордонної служби України від 14.05.2022 № 482-ОС полковника ОСОБА_1 призначено старшим офіцером сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонного загону, звільнивши з посади заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки цього ж Головного відділу, згідно з абзацом другим пункту 310 Положення.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правове регулювання відносин між державою та громадянином у зв`язку з виконанням ним конституційного обов`язку щодо військової служби здійснюється Законом України № 2232-ХІІ від 25.03.1992 «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ), Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, Статутами Збройних Сил України тощо.
Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 4 статті 2 цього Закону визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно - правовими актами.
Статтею 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІV від 24.03.1999, дія якого поширюється на військовослужбовців Державної прикордонної служби України, та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями передбачено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Відповідно до статті 2 Закону № 2232-ХІІ, Указом Президента України № 1115/2009 від 29.12,2009 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Положення).
Цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в особливий період.
Відповідно до пункту 1 Контракту від 17 січня 2022 про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу, що укладений між Головою Держприкордонслужби та громадянином України ОСОБА_1 , позивач взяв на себе зобов`язання протягом дії укладеного між ним та Державною прикордонною службою в особі Голови Контракту проходити службу на посадах осіб офіцерського складу з дотриманням визначених законодавством вимог та порядку військову службу в будь-якому регіоні України на посадах, вимоги до заміщення яких відповідають професійній (фаховій) підготовці за відповідним напрямом і основною або спорідненою спеціальністю, освітньо-кваліфікаційним рівнем підготовки та досвіду служби за фахом (копія контракту додана позивачем до матеріалів справи).
У зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який в подальшому Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
За приписами пункту 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/202 військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Відповідно положень Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, основними обов`язками якої зокрема є припинення будь-яких спроб незаконної зміни проходження лінії державного кордону України; припинення у взаємодії з відповідними правоохоронними органами збройних конфліктів та інших провокацій на державному кордоні України; участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.
Таким чином, військовослужбовці Державної прикордонної служби України, починаючи з 24 лютого 2022 здійснюють передбачені Законами України «Про правовий режим воєнного стану» та «Про Державну прикордонну службу України» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
27.04.2022 виходячи з оперативної обстановки в Головних відділах внутрішньої та власної безпеки Державної прикордонної служби України проведено організаційно штатні зміни шляхом створення додаткових підрозділів контррозвідувальної діяльності та власної безпеки згідно з пріоритетними напрямками оперативно-службової діяльності, зокрема у відділі внутрішньої та власної безпеки НОМЕР_1 прикордонного загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Захід» створено сектор контррозвідувальної діяльності безпеки і введено 4 штатні одиниці.
Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 14.05.2022 №482-ОС полковника ОСОБА_1 призначено на посаду старшого офіцера сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України, звільнивши його з посади заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки по Головному відділу внутрішньої та власної безпеки «Захід» Державної прикордонної служби України, згідно з абзацом другим пункту 310 Положення.
Відповідно до ч.1.ст. 6 Закону № 2232-ХІІ військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються у штатах (штатних розписах) військових частин, кораблів, органів військового управління, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти.
Відповідно до пункту 88 Положення військовослужбовці призначаються на посади, звільняються з посад та зараховуються у розпорядження прямими начальниками, яким надано право видавати накази по особовому складу відповідно до номенклатури посад, що затверджується наказом Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до пункту 94 Положення посада вважається вищою, якщо штатом за цією посадою передбачено вище граничне військове звання, а в разі рівних граничних військових звань - більший тарифний розряд (посадовий оклад); нижчою, якщо штатом за цією посадою передбачено нижче граничне військове звання, а в разі рівних граничних військових звань - менший тарифний розряд (посадовий оклад); рівною, якщо штатом за цією посадою передбачено рівне граничне військове звання та рівні тарифні розряди (посадові оклади).
Відповідно до абзацу 2 пункту 310 Положення, призначення військовослужбовців на вищі, рівні та нижчі (не більше ніж на один ступінь) посади у воєнний час здійснюється без згоди цих військовослужбовців.
Згідно інформаційної довідки, наданої управлінням кадрового менеджменту Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.06.2022 переліком посад військовослужбовців Державної прикордонної служби України, що підлягають заміщенню особами офіцерського складу, та граничних військових звань за цими посадами, затвердженим наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 28.09.2012 №770, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2012 за №1757/22069 та штатом Головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Захід» Державної прикордонної служби України передбачені наступні граничні військові звання за посадами (довідка додана до відзиву):
заступник начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки по Головному відділу внутрішньої та власної безпеки «Захід» Державної прикордонної служби України - полковник.
старший офіцер сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу власної та внутрішньої безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України - підполковник.
Отже, враховуючи вищенаведене, посада старший офіцер сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу власної та внутрішньої безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України є на один ступінь нижчою за посаду заступник начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки по Головному відділу внутрішньої та власної безпеки «Захід» Державної прикордонної служби України в розумінні ст.94 Положення.
Покликання позивача на те, що його призначили на посаду , яка є на два ступені нижчою від посади, з якої його звільнено - не відповідає дійсності, оскільки посада старшого офіцера сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу власної та внутрішньої безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України і посада заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки по Головному відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України мають різне граничне військове звання - підполковник і полковник, а тому посада старшого офіцера сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу власної та внутрішньої безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України, яка передбачає граничне військове звання підполковник є на один ступінь нижчою за посаду заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки по Головному відділу внутрішньої та власної безпеки «Захід» Державної прикордонної служби України, де граничне військове звання - полковник у відповідності до вимогам пункту 94 Положення та абзацу другого пункту 310 Положення.
Відповідно до службової записки начальника управління внутрішньої та власної безпеки в умовах дії воєнного стану внаслідок збройної агресії з боку російської федерації, постійного підвищення рівня внутрішніх і зовнішніх загроз та у зв`язку з цим необхідності ефективної організації і реалізації системи контррозвідувальних, пошукових, режимних, адміністративно-правових заходів з метою протидії розвідувальним, терористичним та іншим протиправним посяганням спеціальних служб іноземних держав, а також організацій, окремих груп та осіб у сфері охорони (захисту) державного кордону України, відповідно до наказу АДПСУ від 27.04.2022 № 47дск в Головних відділах внутрішньої та власної безпеки проведено відповідні організаційно-штатні зміни шляхом створення додаткових підрозділів контррозвідувальної діяльності та власної безпеки згідно із пріоритетними напрямками оперативно-службової діяльності. Зокрема, із вказаною метою у відділі внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Захід» (далі - ГВВВБ «Захід») створено сектор контррозвідувальної діяльності та власної безпеки, в якому додатково передбачено 4 штатні одиниці.
Враховуючи пріоритетність комплектування даних підрозділів виключно висококваліфікованими кадрами з відповідним досвідом оперативно-службової діяльності, керуючись вимогами пункту 310 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 (зі змінами), прийнято рішення про призначення на вакантну посаду старшого офіцера сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону ГВВВБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » саме полковника ОСОБА_1 , який має необхідний досвід роботи та відповідає професійно-кваліфікаційним вимогам (копія службової записки додана до відзиву).
Враховуючи вищенаведене, призначення позивача на посаду старшого офіцера сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу власної та внутрішньої безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України слугувала об`єктивна службова необхідність.
Покликання позивача у спірних правовідносинах на порушення пункту 94 Положення не знаходить свого підтвердження вході судового розгляду справи, так як менший тарифний розряд (посадовий оклад) береться до уваги у випадку рівних граничних військових звань при переведенні, чого немає місця в досліджуваних правовідносинах.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.
Апеляційний суд не здійснює розподілу судових витрат в силу вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 

                                                             постановив:

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України задовольнити.
Рішення   Львівського окружного адміністративного суду  від 28 липня 2022 року у справі № 380/7929/22 скасувати і прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк