ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 760/15941/17
провадження № 51-312км21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального
суду у складі
головуючого                       ОСОБА_1 ,  
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового
засідання                             ОСОБА_4 ,
прокурора                           ОСОБА_5 ,
захисника                            ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№12017100090008542, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсон, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК, такого що судимості не має,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , такого, що судимості не має,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Соболівка Брусилівського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_3 , раніше судимого за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 22 липня 2010 року за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, 24 квітня 2017 року звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК,
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 4 жовтня 2021 року:
-          ОСОБА_7  засуджено за ч.3 ст.186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;
-          ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
-          ОСОБА_9 засуджено за ч.3 ст.186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 залишено без розгляду.
Згідно з вироком суду,  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло,за обставин детально викладених у вироку.
Апеляційний суд залишив без задоволення апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора, а вирок суду -без зміни.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у цьому суді. Вказує на те, що апеляційний суд не надав належну оцінку доводам апеляційної скарги прокурора щодо порушень вимог ч. 3 ст. 349 КПК, оскільки місцевим судом не були допитані засуджені по всіх обставинах висунутого обвинувачення. Також зазначає, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувався без участі потерпілих, які не були належним чином повідомленими, а тому були позбавлені можливості висловити свою думку щодо можливості розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку. Вказує на те, що апеляційний суд не надав належної оцінки доводам прокурора про порушення судом першої інстанції вимог абз. 2 ч. 1 ст. 326, ч. 2 ст. 348 КПК через залишення цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 без розгляду. 
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримала касаційну скаргу в частині цивільного позову. Захисник заперечувала проти задоволення касаційної скарги прокурора.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При розгляді касаційних скарг суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, висновки суду про доведеність винуватості, кваліфікація дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 186 КК, а також вид і розмір призначеного покарання прокурором не оспорюється.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У цьому кримінальному провадженні зазначені вимоги закону виконано, а доводи прокурора про допущення судом апеляційної інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає безпідставними.
З матеріалів провадження вбачається, що кримінальне провадження щодо  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9  за ч. 3 ст. 186 КК розглядалось судом першої інстанції за правилами ч. 3 ст. 349 КПК.
Із звукозапису судового засідання в суді першої інстанції вбачається, що в судовому засіданні 17 вересня 2021 року на запитання головуючого щодо обсягу доказів, які підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили, що вину визнають у повному обсязі, а тому не вбачають необхідності досліджувати докази.
Присутня у засіданні захисник ОСОБА_6 також вказала, що з урахуванням позиції її підзахисного вважає за можливе не досліджувати всі докази і обмежитись допитом обвинувачених. Після цього учасникам судового провадження було детально роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК щодо оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Що стосується доводів прокурора про те, що місцевий суд в порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК детально не допитав засуджених по всіх обставинах висунутого обвинувачення, а також, в порушення вимог ч. 1 ст. 326 КПК, розглянув справу у відсутність потерпілих, які не були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, то вони були предметом перевірки апеляційного суду, який переглянувши справу в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 419 КПК належним чином розглянув вказані доводи, які є аналогічними з наведеними доводами в касаційній скарзі, дав на них вичерпні відповіді, навівши підстави прийнятого рішення.
Зокрема, з приводу доводів сторони обвинувачення про порушення місцевим судом вимог ч. 3 ст. 349 КПК апеляційний суд зазначив, що обвинувачені самостійно висловили позицію визнання своєї вини у повному обсязі. Останні не висловили жодних заперечень з приводу фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті щодо часу, місця та способу скоєного ним грабежу. Обвинувачені допитувались в судовому засіданні, їм було поставлено питання як зі сторони захисту, так і обвинувачення. Лише після цього головуючим суддею поставлено питання про доцільність повного дослідження доказів. Сторони кримінального провадження, в тому числі прокурор, погодились на скорочений порядок їх дослідження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК. Головуючим суддею в повному обсязі роз`яснено обвинуваченим наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК, в тому числі неможливості оскарження судового рішення в апеляційному порядку щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечуються.
З приводу доводів прокурора про порушення місцевим судом вимог абз. 2 ч. 1 ст. 326, ч. 2 ст. 348 КПК та необґрунтоване залишення цивільного позову ОСОБА_10 без розгляду, апеляційний суд зазначив, що згідно матеріалів кримінального, про призначене на 14:00 1 грудня 2020 року, по телефону було повідомлено, в тому числі, потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. При цьому секретарем судді зроблено помітку про не транспортабельність потерпілого ОСОБА_11 .. В судове засідання вказані потерпілі не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду чи підтримки позовної заяви ОСОБА_10 також не подавали. Судом, на виконання вимог ст. 325 КПК, заслухано думку учасників кримінального провадження щодо можливості проведення судового розгляду у відсутності потерпілих, та за відсутності заперечень, в тому числі з боку прокурора, вирішено проводити судове засідання за їх відсутності. З тих підстав, що потерпілі, будучи повідомленими про день та час судового розгляду, в судове засідання не з`явились, потерпіла ОСОБА_10 не підтримала цивільного позову, суд обґрунтовано, на думку колегії суддів, залишив її позовну заяву без розгляду, роз`яснивши право подати позов в порядку цивільного судочинства
При цьому апеляційний суд звернув увагу на тому, що в призначені судові засідання суду апеляційної інстанції потерпілі також не з`явились, будучи повідомленими належним чином про день та час призначених засідань, отримавши копію апеляційних скарг прокурора та обвинуваченого, не виявили бажання бути присутніми в судовому засіданні та висловитись з приводу доводів апеляційної скарги прокурора, поданої фактично в їх інтересах.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 399, 419 КПК, є належним чином вмотивованою та обґрунтованою. 
Що стосується посилання прокурора на те, що з метою переконання чи дійсно у повному обсязі засуджені визнають всі обставини висунутого обвинувачення, суд повинен був детально допитати  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по всіх фактичних обставинах справи, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 351 КПК допит обвинуваченого починається з пропозиції головуючого надати показання щодо кримінального провадження, після чого обвинуваченого першим допитує прокурор, а потім захисник.
Суд касаційної інстанцій вже зазначав, що в більшості випадків особи, які допитуються, не знайомі з тонкощами кримінального процесу і їм важко самостійно виділити із відомих їм обставин ті, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим за відсутності певного контролю за їх допитом, він може призвести до безконтрольної тривалої розповіді і повідомлення непотрібних фактів, або навпаки, неповідомлення значущих фактів, які відомі допитуваному, але він вважає їх неважливими. Коли допитувана особа у своїх показаннях відхиляється від обставин, що мають значення для кримінального провадження, сторона яка здійснює допит, або суд можуть поставити їй, зокрема уточнююче питання, яке дозволить повернути розповідь допитуваного у напрямок відомих йому обставин, що мають значення для справи (постанова від 27 лютого 2023 року у справі № 200/9992/16-к). 
Для застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК необов`язково, щоб обвинувачений у своїх показаннях у точності повторив фактичні обставини, що викладені в обвинувальному акті. Очевидно, що певні розбіжності можуть бути, оскільки вони можуть пояснюватись, наприклад, суб`єктивним сприйнятим події і особливістю їх запам`ятовування (постанова від 08 лютого 2023 року у справі № 761/23470/20). 
Із технічного носія інформації судових засідань суду першої інстанції вбачається, що в судовому засіданні 17 вересня 2021 року  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що вони визнають свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм правопорушення, за обставин викладених у обвинувальному акті. Таку ж позицію останні підтвердили і в судовому засіданні 1 жовтня 2021 року перед судовими дебатами.
Враховуючи наведене Верховний Суд не знаходить підстав вважати, що  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9  не були допитані, або, що вони у своїх показаннях спростовували чи заперечили фактичні обставини викладені в обвинувальному акті. 
Колегія суддів також звертає увагу на те, що ні засуджені ні їх захисники не оскаржували вирок суду в апеляційну та касаційну інстанцію з підстав порушення місцевим судом вимог ч. 3 ст. 349 КПК. Потерпілі з приводу порушення їхніх прав, до суду також не зверталися, отримавши копію касаційної скарги прокурора та будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце її розгляду, не виявили бажання бути присутніми в судовому засіданні та висловити свою думку з приводу касаційної скарги прокурора.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для скасування ухвали апеляційного суду, колегією суддів не встановлено, а тому касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                       ОСОБА_3