ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/568/23	Головуючий по 1 інстанції	
22-ц/821/569/23 Справа №711/5203/22 Категорія: 307000000 	Казидуб О.Г. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н.  І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.
секретар Новицька Н.О.

учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач – ОСОБА_2 ;
представник відповідача – адвокат Соколишина Леся Богданівна;
особа, яка подала апеляційну скаргу – представник позивача – адвокат Кучер Юлія Вікторівна; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Кучер Юлії Вікторівни на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 лютого 2023 року та на додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Зуєва Наталія Василівна про виключення спільного майна подружжя зі складу спадщини, 
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він з 04 серпня 2007 року перебував у шлюбі з ОСОБА_3 .
26 липня 2022 року заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/2670/22 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 04 серпня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції у Черкаській області.
14 серпня 2022 року, до набрання законної сили рішення про розірвання шлюбу, ОСОБА_3 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого 19 серпня 2022 року.
Вважає, що шлюб між позивачем та ОСОБА_3 припинився 14 серпня 2022 року внаслідок смерті останньої до набрання рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси в справі № 711/2670/22 законної сили.
Зазначає, що за період перебування у шлюбі позивач та його покійна дружина набули у власність квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 03 листопада 2005 року ОСОБА_4 (після укладення шлюбу – ОСОБА_5 ) придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору іпотеки № ІД895/06-034-814, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 , іпотекодавець передав іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобов`язання за договором кредиту № 895/06-0034-814 від 03 листопада 2005 року квартиру АДРЕСА_2 .
Порядок погашення кредиту згідно вказаного договору визначено з 06 грудня 2005 року по 02 листопада 2015 року.
Позивач вказує, що основну частину кредиту ним та покійною ОСОБА_3 було сплачено за період перебування у шлюбі за рахунок спільних коштів подружжя, що підтверджується копіями квитанцій про оплату за період з 04 серпня 2007 року (дата реєстрації шлюбу) по 02 листопада 2015 року.
Тобто, вказана вище квартира позивачем та його покійною дружиною набута за спільні кошти, в інтересах сім`ї, в період перебування у шлюбі.
Відповідно до договору іпотеки від 03 листопада 2005 року повернення кредиту в розмірі 12000 дол. США покійна ОСОБА_3 повинна була здійснювати з 06 грудня 2005 року по 02 листопада 2015 року по 100 дол. США щомісячно.
За період перебування у шлюбі позивачем з покійною дружиною в рахунок погашення заборгованості було сплачено 10000 дол. США (платежі з 06 серпня 2007 року по 02 листопада 2015 року).
Крім того, за період перебування у шлюбі вартість квартири значно збільшилась за рахунок її поліпшення, а саме виконаних ремонтних робіт та оснащення сучасною технікою.
Згідно консультації № 401/22 від 15 вересня 2022 року щодо ймовірної вартості об`єктів нерухомості ймовірна ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 1 080 000 грн.
Оскільки вказана вище квартира на підставі договору купівлі-продажу придбана покійною дружиною позивача за кредитні кошти, які були сплачені за період перебування у шлюбі, а також, враховуючи, що за період перебування у шлюбі вартість квартири значно зросла завдяки вкладеним в неї спільним коштам подружжя, вказана квартира є спільним майном подружжя, у зв`язку з чим позивач має право на 1/2 його частину.
За життя ОСОБА_3 заповіт не складала, таким чином спадкування після її смерті буде здійснюватися за законом.
В зв`язку з тим, що право власності на 1/2 частину вказаної вище квартири підлягає виділенню позивачу, вказану частку необхідно виключити із спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , та яке підлягає спадкуванню за законом.
Враховуючи викладене, позивач просив суд: визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 ; в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; виключити зі складу спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вказану вище 1/2 частину майна.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 лютого 2023 року позовну заяву залишено без задоволення.
Рішення суду обґрунтоване тим, що оскільки право власності на квартиру, яка розташована у АДРЕСА_3 ОСОБА_6 набула та зареєструвала до шлюбу, договір іпотеки від 03 листопада 2005 року для забезпечення належного виконання кредитного договору також укладений нею до шлюбу, квартира за вищевказаною адресою є особистою приватною власністю ОСОБА_6 та не підлягає поділу.
Суд вказав, що ОСОБА_1 не надано доказів того, що ним були понесені будь-які витрати, що спричинило суттєве збільшення вартості квартири за адресою АДРЕСА_3 , тому відсутні підстави для визнання вказаної квартири об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання об`єктом права спільної сумісної власності та визнання за позивачем права власності на частину квартири, суд не знайшов підстав для задоволення позовної вимоги про виключення 1/2 частини спірної квартири зі складу спадкового майна, так як вона є похідною.
16 лютого 2023 року представник відповідача звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20000 грн витрат, понесених нею на професійну правничу допомогу адвоката.
Додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.
Суд, врахувавши заяву представника позивача про зменшення розміру судових витрат, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу та той факт, що розмір таких витрат є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвокатом, складністю справи, прийшов до висновку про часткове задоволення заяви та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.
Представник позивача – адвокат Кучер Ю.В. подала апеляційну скаргу на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 лютого 2023 року та додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2023 року і просить скасувати вказані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
У апеляційній скарзі крім обставин, викладених у позовній заяві, вказує, що судом визнано встановленими обставини, які не підтверджені належними та допустимим доказами, та враховано пояснення свідків, які є зацікавленими особами у справі та їх покази ґрунтуються на словах інших осіб, яких неможливо допитати.
Зазначає, що відповідачем не надано доказів, що в період перебування у шлюбі з позивачем ОСОБА_3 здійснювала погашення кредиту коштами, які належали їй особисто, а також наявності у ОСОБА_3 в той період коштів, на які не розповсюджувався правовий режим спільної власності подружжя.
Представник відповідача – адвокат Соколишина Л.Б. подала відзив на апеляційну скаргу та вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, просить залишити рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2023 року та додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2023 року без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення; стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн.
Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що 03 листопада 2005 року між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яка діяла від імені Малолітнього ОСОБА_10 , та ОСОБА_4 укладено Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Даний договір зареєстровано в реєстрі за № 7668 та посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Наталією Анатоліївною.
Відповідно до п. 4 Договору, вказана квартира продана за 86860 грн., що становить еквівалент 17200 доларів США, з яких 26260 грн., що становить еквівалент 5200 доларів США, покупець передав продавцям до підписання цього договору, а решту грошей в сумі 60600 грн., що становить еквівалент 12000 доларів США на день остаточного розрахунку, покупець зобов`язується сплатити не пізніше третього листопада дві тисячі п`ятого року, що повинно підтверджуватися нотаріально посвідченою заявою продавців про отримання повного розрахунку.
03 листопада 2005 року між ОСОБА_4 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено Договір кредиту № 895/06-034-814.
Відповідно до п. 1.1. Договору, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 12000 доларів США, зі сплатою 12,50 % річних.
Пунктом 1.1.1. Договору, встановлено графік погашення кредиту в період з 06.12.2005 року по 02.11.2015 року в сумі по 100 доларів США .
Відповідно до п. 1.1.2 Договору, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 02.11.2015 року.
Відповідно до п. 1.2. Договору, Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: придбання нерухомого майна – квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.1.3. Договору, в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, Кредитор укладає:
1.3.1. в день укладення цього Договору – з Позичальником іпотечний договір, за умовами якого Позичальник передає Кредитору в іпотеку нерухоме майно, для придбання якого, згідно з п.1.2. цього Договору, надається Кредит, заставною вартістю 108575,00 грн. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, обтяження нерухомого майна іпотекою – реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку, а на відчуження нерухомого майна нотаріусом накладається заборона;
1.3.2. з ОСОБА_11 договір поруки.
Також, на забезпечення належного виконання Договору кредиту № 895/06-034-814, 03 листопада 2005 року між ОСОБА_4 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено Іпотечний Договір № ІД895/06-034-814.
Відповідно до п. 1.1. Договору, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Договором кредиту № 895/06-034-814 від 03.11.2005 року, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем наступне нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А. 02.11.2005 року за реєстраційним номером 7668, що укладений з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та зареєстрований в Державному реєстрі право чинів (Витяг № 1685477), право власності на яке зареєстроване згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно в ЧООБТІ від 03.11.2005 року в книзі № 93 під номером 51 та в Реєстрі за номером 12400068.
Відповідно до п. 1.2. Договору, Вартість Предмету іпотеки за згодою Сторін становить 108575,00 грн.
Відповідно до п. 1.2. Договору, Вартість Предмету іпотеки за згодою Сторін становить 108575,00грн.
Відповідно до п. 1.3. Договору, Балансова вартість Предмету іпотеки, відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Черкаського обласного об`єднаного БТІ від 03.11.2005 року становить 12599,00 грн.
Пунктом 1.4.2. Договору встановлено порядок повернення кредиту в сумі 12000 доларів США в період з 06.12.2005 року по 02.11.2015 року в сумі по 100 доларів США, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлене Основне зобов`язання.
Як вбачається із Заяви Начальника Черкаського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» Дячук Л.М. № 301.5-11/18604 від 29.08.2013, адресованої Черкаському відділенню 895 групи відділень № 6 м. Черкаси Департаменту роздрібних продаж Північного комерційного макрорегіону м. Київ ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Укрсоцбанк» надав згоду на реєстрацію права власності ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки, вищевказане майно знаходиться в заставі в ПАТ «Укрсоцбанк», згідно договору кредиту 895/06-034-814 від 03.11.2005 року та договору іпотеки № Ід 895/06-034-814 від 03.11.2005 року.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 315581645 від 19 листопада 2022 року, 03.11.2005 року прийнято рішення про державну реєстрацію про приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_4 .
Відповідно до змісту заочного рішення від 26 липня 2022 року по цивільній справі № 711/2670/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу: «04 серпня 2007 року, згідно Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1158».
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновками суду, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 була придбана ОСОБА_4 до укладення шлюбу із позивачем (за два роки), для власних потреб, тому відповідно до положень статті 57 СК України є особистою приватною власністю ОСОБА_6 та не може вважатись спільною сумісною власністю подружжя в порядку статті 60 СК України.
Колегія суддів також вважає правильним висновок суду, що оскільки кредитний договір на придбання спірної квартири було укладено ОСОБА_6 до укладення шлюбу із позивачем, зобов`язання з виконання умов кредитного договору виникло лише у ОСОБА_6 , тому посилання позивача на те, що основну частину кредитних коштів було сплачено за спільні кошти подружжя, є помилковими.
Позивачем не надано належних доказів істотного збільшення вартості спірної квартири чи її якісних характеристик за час перебування у шлюбі із ОСОБА_6 , а зростання курсу долара США відносно гривні, на що посилається позивач, не є підставою для визнання квартири спільним майном подружжя відповідно до статті 62 СК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення було повно досліджено обставини, що мають значення для справи, правильно застосовано норми матеріального права та відповідні правові позиції Верховного Суду і винесено законне та обґрунтоване рішення, яке зміні чи скасуванню не підлягає.
Колегія суддів також вказує, що судом першої інстанції надано оцінку поясненням свідків, допитаним під час розгляду справи, та в сукупності з іншими доказами постановлено обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх недоведеністю.
У зв`язку із тим, що судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , додатковим рішенням суду від 01 березня 2023 року обґрунтовано стягнуто із позивача на користь відповідача понесені останньою витрати на правничу допомогу.
Судом правильно враховано, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача – адвокат Соколишина Л.С. вказувала, що орієнтовний розмір судових витрат, які відповідач понесла чи очікує понести, становить 20000 грн, та просила судові витрати покласти на позивача (т. 1 а.с. 122-127).
Після ухвалення 15 лютого 2023 року рішення у справі представник відповідача скористалась передбаченим частиною 8 статті 141 ЦПК України правом на подання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, та 16 лютого 2023 року подала заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20000 грн витрат, понесених останньою на правничу допомогу.
До заяви додано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 17 листопада 2022 року, акт приймання наданих послуг від 16 лютого 2023 року, довідку-розрахунок витраченого адвокатом часу від 16 лютого 2023 року, квитанцію від 17 листопада 2022 року (т. 1 а.с. 215-219).
Представник позивача – адвокат Кучер Ю.В. подала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення та просила залишити без розгляду заяву або зменшити розмір судових витрат, заявлених представником відповідача.
При ухваленні додаткового рішення від 01 березня 2022 року судом першої інстанції враховано заяву представника позивача про зменшення судових витрат, положення статей 137, 141 ЦПК України та стягнуто із позивача на користь відповідача судові витрати в розмірі 10000 грн.
Колегія суддів погоджується із висновками суду, що такий розмір судових витрат є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
Посилання у запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі представника позивача на те, що представником відповідача до закінчення судових дебатів у справі не було зроблено відповідної заяви та не надано доказів понесення судових витрат до закінчення судових дебатів, не спростовують правильності ухвалення судом додаткового рішення.
Так, згідно із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 та від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18, зважаючи на положення частини 8 статті 141 ЦПК України відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів.
Якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу.
Отже до закінчення судових дебатів сторона повинна подати заяву про компенсацію судових витрат, а не докази понесення судових витрат, які можуть бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.
З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни додаткового рішення суду першої інстанції про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу.
Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції та були предметом розгляду суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Кучер Юлії Вікторівни слід залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 лютого 2023 року та додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2023 року – без змін.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Кучер Юлії Вікторівни залишити без задоволення.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 лютого 2023 року та додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України. 
Повний текст постанови складений 03 травня 2023 року.

Судді