Справа № 930/2644/20
Провадження № 22-ц/801/1098/2023
Категорія: 36
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року	Справа № 930/2644/20	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),.
суддів: Копаничук С. Г., Медвецького С. К., 
за участю секретаря судового засідання: Литвина С.С.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», 

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 930/2644/20 за апеляційною скаргою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року, ухвалене у складі судді Науменка С. М., у залі суду, повний текст якого складено 03 березня 2023 року,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (далі – КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго») про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. 
Позов мотивований тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .
17 вересня 2020 року їй стало відомо, що по указаній квартирі, яка належить їй на праві власності, відповідачем нарахована заборгованість за опалення та гарячу воду, особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Того ж дня вона звернулась до відповідача із заявою в якій зазначила, що з квітня 2016 року по теперішній час в указаній квартирі не проживає, послугами теплопостачання та іншими комунальними послугами не користується.
Зазначена заява відповідачем не була прийнята, оскільки заборгованість за спожиті послуги була вже нарахована. 
Указує, що вона з 07 липня 2007 року по теперішній час проживає в АДРЕСА_2 про, що додатково засвідчили сусіди.
Позивач вказує, що вона не укладала договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та не отримувала зазначених послуг в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки у ній ніхто не проживав з 2016 року, а всі запірні вентелі знаходяться в закритому стані.
Вважає, що дії відповідача щодо нарахування заборгованості за опалення та гарячу воду є протиправними.
Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила:
-визнати протиправними дії КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» щодо нарахування їй оплати за послуги централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання;
-зобов`язати КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» скасувати нарахований борг за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води по квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , особовому рахунку № НОМЕР_1 ;
-стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» щодо нарахування ОСОБА_1 оплати за послуги централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання.
Зобов`язано КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» скасувати нарахований борг за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води ОСОБА_1 по квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , особовому рахунку № НОМЕР_1 . 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:
відповідач будь-якого договору приєднання не надсилав ОСОБА_1 , а тому остання була позбавлена можливості подати заяву до виконавця та надати підтверджуючі документи з метою не нарахування плати за комунальні послуги;
надані розрахунки відповідачем не містять належної інформації щодо надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у який спосіб нарахована заборгованість, не містять показників будинкового лічильника опалення та квартирних лічильників;
з 2016 року в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не проживав, що підтверджується сусідами, а тому ніхто не користувався комунальними послугами такими, як централізоване опалення та централізоване гаряче водопостачання, в тому числі квартиронаймач (власник) ОСОБА_1 , яка з 2007 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У квітні 2023 року КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 

Рух справи в суді апеляційної інстанції
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 21 квітня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Копаничук С. Г., Медвецький С. К.
 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 квітня 2023 року поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, відкрито апеляційне провадження у справі, надано позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду. 
 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 травня 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду на 18 травня 2023 року о 10:00 год з повідомленням сторін.

 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
житлове помешкання за адресою: АДРЕСА_4 , яке є власністю позивача, забезпечується послугами з постачання теплової енергії та гарячої води;
відповідач запропонував населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, опублікувавши у газеті «Вінницька газета» № 32 від 03 серпня 2018 року типові договори приєднання. Після даної публікації вважається, що вони укладені між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та кожним споживачем – фізичною особою;
відмова споживача від укладення договору з виконавцем комунальних послуг не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем;
жодних документів про тимчасову відсутність споживача по адресі АДРЕСА_4 до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» не надходило;
власник зобов`язаний утримувати майно, що належить йому, якщо інше не встановлено договором або законом; 
зобов`язання споживача щодо списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.
Указує на необґрунтованість мотивів викладених в апеляційній скарзі заявника.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній підстав, а також надала відповідні пояснення.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, при цьому надала заяву про розгляд справи у її відсутність, а також зазначила про підтримання відзиву на апеляційну скаргу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом установлено, що КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до умов визначених Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житло № НОМЕР_2 від 03 лютого 1997 року.
Відповіддю на адвокатський запит № 34/2505 від 08 жовтня 2020 року КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» повідомлено наступне: щодо розрахунку нарахування плати та заборгованості за теплоенергію та гарячу воду, надано оборотну відомість з січня 2018 року по вересень 2020 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 , квартиронаймач ОСОБА_2 (після реєстрації шлюбу 12 березня 1994 року змінила прізвище на ОСОБА_3 ); щодо належним чином посвідченої копії договору на підставі якого надаються послуги теплопостачання та постачання гарячої води, в якості пропозиції для підписання споживачами в газеті «Вінницька газета» 32 від 03 серпня 2018 року КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» був опублікований типовий (публічний) договір про надання послуг централізованого опалення, постачання гарячої води (типові договори приєднання). Після даної публікації вважається, що вони укладені між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та кожним споживачем – фізичною особою. 
Відповідно до акта обстеження по факту проживання особи на території Немирівської ОТГ від 05 листопада 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 проживає фактично з 07 липня 2007 року по день складення цього акта за адресою: АДРЕСА_2 , про що додатково засвідчили сусіди: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

 
Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з централізованого тепло і водопостачання та сплати коштів за спожиті послуги.
КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Такі послуги надаються споживачу – фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), виконавець, управитель.
Виконавець комунальної послуги – суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач – фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає передбачений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Отже згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити спожиті житлово-комунальні послуги.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води шляхом опублікування у Вінницькій газеті №32 від 03 серпня 2018 року типового договору приєднання, зміст договору розміщено на веб-сайті підприємства.
Відповідно до абзаців 1, 2, 3 частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату.
Крім того, відповідно до абзацу 3 частини четвертої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.
Споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги. Відсутність письмово оформленого договору з виконавцем послуги не позбавляє споживачів обов`язку оплачувати надані послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц).
Судом установлено, що помешкання позивача забезпечується послугами з тепло і водопостачання без оформленого письмового договору. Доказів про те, що послуги не надавалися, матеріали справи не містять.
Щомісяця відповідач нараховував по указаному помешканню плату за надані послуги з теплопостачання, однак кошти за вказані послуги не сплачувалися, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги. Доказів щодо звернення в установленому законодавством порядку з претензіями про надання неякісних житлово-комунальних послуг матеріали справи не містять.
Згідно пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору.
Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. 
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
У пункті 11 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
Відповідно до частин 1, 6 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Разом з цим, частиною першою статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Статями 150, 156, 162 ЖК України встановлено, що власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.
Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. 
Відповідно до статей 156, 162 ЖК УРСР саме власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 12 червня 2020 року у справі № 712/8733/17 (провадження № 61-1838св18).
Відтак враховуючи положення статей 317, 322, 360 ЦК України власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає/зареєстрований він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг.
Колегія суддів на підставі належно оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшла висновку, що позивач є власником квартири, у встановленому законом порядку до відповідача з заявою та документами щодо своєї відсутності по вказаній адресі не зверталася та не відмовилася від надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води, а тому зобов`язана нести витрати з утримання належного їй майна. 
Крім того, відповідно до висновку колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 6-3986св14, зобов`язання учасника правовідносин щодо списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.
Положеннями статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг.
Ураховуючи, що вимоги чинного законодавства не передбачають списання заборгованості, в той же час положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначали випадки, в яких може бути здійснено перерахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Оскільки такий спосіб захисту як списання з особового рахунку заборгованості (скасування нарахованого боргу) статтею 16 ЦК України та іншими законами не визначений, а тому вимоги цього позову задоволені бути не можуть.
Спосіб захисту, що визначається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має бути «ефективним» як у законі, так й на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєва проти України» від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права. Однак, такий спосіб захисту, як здійснення списання з особового рахунку заборгованості, не сприяє ефективному відновленню порушеного права, а тому не підлягає розгляду в судовому порядку.
Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 462/5889/16-ц (провадження № 61-909св17), зробив висновок, що:
«оспорювання правильності нарахування розміру плати за певні види житлово-комунальних послуг (заборгованості за такими), що є різновидом претензії, - чинним законодавством як спосіб захисту не передбачений, споживачі вправі у випадку пред`явлення до них вимог про стягнення таких нарахувань заперечувати стосовно них з наданням відповідних доказів.
У даній справі рахунок на оплату послуг центрального опалення та гарячого водопостачання фактично є претензією та не свідчить про порушення прав споживача, а є підставою для подальшого звернення виконавця послуг з відповідним позовом до суду».
Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 234/18252/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц та постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі № 344/16988/14-ц.
За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають і з тих підстав, що позивачем невірно обрано спосіб захисту.
Суд першої інстанції указані обставини та норми права не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставами для його скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо судових витрат
Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідач сплатив за подання апеляційної скарги 3 153 грн судового збору. 
Судова колегія вважає, що з урахуванням заявлених позовних вимог, на позивача не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживача», який не регулює виниклі правовідносини між сторонами у цій справі, оскільки ці позовні вимоги мають загальний характер, а отже позивач не звільнена від сплати судового збору.
Отже, з позивача необхідно стягнути на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» задовольнити.
Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунальному підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» 3 153 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий                                                         В. В. Оніщук

Судді:                                                                 С. Г. Копаничук 

                                                                        С. К. Медвецький