Ухвала
22 червня 2023 року
місто Київ
справа № 753/8710/21
провадження № 61-6090ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шепелєв Олександр Андрійович, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року, у позові відмовлено.
26 квітня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шепелєв О. А., звернувся до Верховного Суду з касаційного скаргою на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року, просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху для надання доказів на підтвердження обставин, що зумовили пропущення строку на подання касаційної скарги.
У червні 2023 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шепелєв О. А., звернувся до Верховного Суду із документами на усунення недоліків касаційної скарги.
Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
Згідно зі статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Усуваючи недоліки касаційної скарги, на підтвердження причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної скарги заявником додатково додано копію листа Київського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року, відповідно до змісту якого 22 березня 2023 року на електронну адресу заявника була направлена копія оскаржуваного судового рішення. Також долучено копію довідки 
ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01 серпня 2022 року про те, що молодший сержант ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений 25 лютого 2022 року для проходження військової служби.
Отже, зазначені обставини підтверджують, що ОСОБА_1 з об`єктивних причин не міг ознайомитися з копією постанови Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року, направленої на його електронну адресу.
Зазначені заявником доводи щодо поновлення строку на касаційне оскарження заслуговують на увагу, підтверджені доказами, а тому є підстави для поновлення процесуального строку. 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на:
неврахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 205/3855/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
недослідження зібраних у справі доказів (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України);
суд першої інстанції встановив обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів, а саме показань свідка ОСОБА_5 (пункт1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги, а також відмови у відкритті касаційного провадження.
Отже, є підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребування матеріалів справи. 
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Підставами відкриття касаційного провадження є підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389, пунктами 1, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою. ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шепелєв Олександр Андрійович, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року
Витребувати з Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу № 753/8710/21 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                            В. В. Яремко
                                                                                                                        І. Ю. Гулейков
                                                                                                                        О. В. Ступак