УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 
Справа №279/6001/21 Головуючий у 1-й інст. Недашківська  Л.А. 
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року 

       Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Галацевич О.М., Григорусь Н.Й.,
з участю секретаря 
судового засідання Гарбузюк Ю.І.         
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі  цивільну справу №279/6001/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2023 року, постановлену під головуванням судді Недашківської Л.А. у м. Коростені,
в с т а н о в и в :
У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі – ТОВ «Росвен Інвест Україна», Товариство, Заявник) звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» (далі – АТ «Кредобанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заявник зазначав, що 17.01.2022 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області по справі за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ухвалено рішення, яким стягнуто з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором №CL-115970 від 18.06.2018 станом на 09.09.2021 в розмірі 69623,80 грн та 2270 грн судових витрат.
Товариство вказувало, що в даний час виникли підстави для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником у зв`язку з укладенням договору факторингу між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» від 21.12.2021, за якими заявник набув права вимоги за кредитним договором, боржником в якому є відповідач ОСОБА_1 .
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2023 року заяву задоволено та замінено сторону у виконавчому провадженні з виконання рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.01.2022 за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у справі №279/6001/21 її правонаступником - ТОВ «Росвен Інвест Україна» (ЄДРПОУ 37616221, 03124, м. Київ бульвар Вацлава Гавела, 6).
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до того ж суду для розгляду у іншому складі.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що при розгляді справи місцевим судом було допущено грубі порушення норм процесуального права. Справа була призначена до розгляду на 23.02.2023, але повістку про призначення справи до розгляду було судом виписано тільки 20.02.2023 та не направлено на її домашню адресу. Судова повістка про виклик до суду надійшла 20.02.2023 в електронному варіанті у додатку Дія, до якого ОСОБА_1 не мала доступу в цей же день через порушення роботи інтернету. Тобто, в порушення вимог ст.74 ЦПК України, повістки були отримані відповідачем менше чим за сім днів до розгляду справи. Це порушення призвело до того, що ОСОБА_1 не змогла підготуватися до розгляду справи, ознайомитися з матеріалами і укласти угоди з адвокатами на юридичну допомогу по веденню справи в суді. Протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду був створений 20.02.2023. Дата розгляду була призначена на 23.02.2023. Вона не мала часу на підготовку та подання відзиву на заяву, що є порушенням статті 178 ЦПК України, також не мала можливості надати докази, які могли вплинути на рішення суду, тому вважає ухвалу суду незаконною.
Крім того, вона є фізично обмеженою, оскільки має інвалідність з дитинства (ІІ група інвалідності), що впливає на її вільну можливість пересуватися та убезпечити себе під час повітряної тривоги та масованих ракетних обстрілів. 
У зв`язку з продовженням воєнного стану, щоденними повітряними тривогами, до Коростенського міськрайонного суду було подано клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, однак, суд безпідставно відмовив у перенесенні розгляду справи та задовольнив вимоги позивача повністю.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
ОСОБА_1 надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Задовольняючи заяву, місцевий суд виходив з того, що суду надано докази того, що внаслідок укладення договору факторингу між АТ  "Кредобанк" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" відбулась заміна кредитора.
Однак повністю погодитись з таким висновком неможливо виходячи з наступного.
Судом установлено та стверджується матеріалами справи, що 17.01.2022 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області по справі за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №CL-115970 від 18.06.2018 станом на 09.09.2021 в розмірі 69623,80 грн та судові витрати в розмірі 2270,00 грн (а.с.52-53).
Виконавчі листи по справі №279/6001/21 не видавались.
21 грудня 2021 року між АТ «КредоБанк» (Клієнт) та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (Фактор) укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №2, за умовами якого Клієнт передає Фактору (передає у власність Фактора) Права Вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від Фактора, а Фактор набуває (приймає у власність) від Клієнта Права Вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) Клієнту (а.с.62-65).
Згідно з пунктом 3.1. договору факторингу на умовах цього Договору Клієнт відступає Фактору (передає у власність Фактора) Права Вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від Фактора, а Фактор набуває (приймає у власність) від Клієнта Права Вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) Клієнту. При цьому, Права Вимоги відступаються Клієнтом Фактору (Права Вимоги переходять від Клієнта до Фактора у власність) з першого робочого дня, наступного за днем, у який одночасно будуть наявні (виконані) наступні дві умови: – Фактором на користь Клієнта виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) Ціни Відступлення; – між Клієнтом і Фактором укладено (з нотаріальним посвідченням) договір про відступлення Клієнтом Фактору відповідних прав Клієнта (як заставодержателя) за нотаріально посвідченими Забезпечувальними Документами (а.с.63).
З витягу до додатку №1 до договору факторингу №2 від 21.12.2021 слідує, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги, зокрема, за кредитним договором №CL-115970 від 18.06.2018 до боржника ОСОБА_1 (а.с.67).
У лютому 2023 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» (далі – АТ «Кредобанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, – і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин 1, 2 та 5 статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 зазначила, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість). Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до договору факторингу від 21 грудня 2021 року №2, укладеного між АТ «Кредобанк» (Клієнт) та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (Фактор), останній набув право вимоги за кредитним договором №CL-115970 від 18.06.2018 до боржника ОСОБА_1 . Згідно з платіжним дорученням №4203 від 21.12.2021 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» перерахувало АТ «КредоБанк» обумовлену в договорі суму – 7892184,62 грн за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №2 від 21.12.2021.
У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» є правонаступником Акціонерного товариства «КредоБанк».
Також, апеляційний суд зазначає, що згідно з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №2-а-3494/11 та від 27 серпня 2020 року у справі №804/536/18, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Колегія суддів наголошує, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства – ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Враховуючи, що у даній справі первісним стягувачем було АТ «КредоБанк», яке здійснило відчуження прав вимоги, у зв`язку з чим втратило матеріально-правову і процесуальну заінтересованість в отриманні виконавчих листів та не зобов`язане вчиняти такі дії фактично для та на користь нового стягувача – ТОВ «Росвен Інвест Україна», яке набуло прав вимоги за договором факторингу, що встановлено судом. При цьому, сама лише відсутність виконавчих листів не є та не може бути перешкодою у матеріальному правонаступництві у спірних правовідносинах ТОВ «Росвен Інвест Україна» після АТ «КредоБанк».
Отже, суд першої інстанції, дійшов вірного висновку про заміну стягувача, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення боржника про розгляд заяви про заміну стягувача у виконавчих листах, колегія суддів враховує наступне.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 3 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина 1 статті 8 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 3, 5 статті 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Відповідно до частини 5 статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення – завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку (частина 6 статті 128 ЦПК України).
Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства – відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про дату, час і місце судового засідання, а й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про дату, час і місце судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18.
Як вбачається з матеріалів справи, одержавши заяву ТОВ «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції не призначив її до розгляду, що суперечить положенням ст. 442 ЦПК України
Крім того, у матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду заяви, а написання останньою заяви про відкладення розгляду справи не свідчить про належне повідомлення як того передбачає ст.128 ЦПК України.
Отже, суд першої інстанції вимоги процесуального закону не дотримав, розгляд справи не відклав, не вжив заходів щодо повідомлення боржника про розгляд заяви, у матеріалах справи немає даних про те, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду. Таким чином, справа була розглянута за відсутності боржника і немає об`єктивних даних про те, що вона будь-яким чином була повідомлений про її розгляд.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов’язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що за положенням пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України суд, 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2023 року скасувати.
Сторону у виконавчому провадженні з виконання рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.01.2022 року за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості справа №279/6001/21 замінити її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" (ЄДРПОУ 37616221, 03124, м.Київ бульвар Вацлава Гавела, 6).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                Судді