ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

18 травня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/4445/20
Головуючий у першій інстанції - Яременко І. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/544/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                               головуючого-судді: Онищенко О.І.
                               суддів:  Мамонової О.Є,Шитченко Н.В.   
Позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
Відповідачі: Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_3 
Особи, які подали апеляційні скарги: Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_3 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги на  заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (суддя Яременко І.В.), ухвалене у м.Чернігів о 12 годині 30 хвилин,повний текст рішення виготовлено 12 вересня 2022 року,  
                                     В С Т А Н О В И В:
У липні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просили стягнути: з Моторного (Транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) у відшкодування заподіяної майнової шкоди (збитку) страхове відшкодування в розмірі 19429,23 грн на користь ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 матеріальну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 117797,69 грн на користь ОСОБА_1 . 
Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 01.01.2020 близько 01 год 35 хв в м. Чернігові на перехресті вул. Громадська та вул. Інструментальна сталася ДТП за участю автомобілів: «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 та «OPEL ASTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Кримінальне провадження № 12020270010000010 за ч. 1 ст. 286 КК України за фактом вказаної ДТП постановою 26.02.2020 року закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.04.2020 року провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_3 також закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність позивача ОСОБА_2 застрахована в СК УПСК, а позивача ОСОБА_1 відповідно до п. 13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». ОСОБА_3 керувала автомобілем без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому позивачі звертались до МТСБУ з заявами про відшкодування шкоди, але їм було відмовлено у виплаті. Вважаючи таку відмову незаконною ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до  МТСБУ про стягнення на свою користь страхового відшкодування, яке відповідно до звіту про оцінку № 3955 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 17 січня 2020 року становить 19429,23 грн. Позивач ОСОБА_1 частково відмовився від позовних вимог в частині стягнення солідарно з відповідачів заподіяних збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди  та просив суд стягнути з ОСОБА_3 завдану його автомобілю матеріальну шкоду, яка згідно звіту автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №3954 від 28 січня 2020 року складає 117797,69  грн.
Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено, стягнуто: з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 117 797,69 грн у відшкодування матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля, 4000 грн витрат понесених на професійну правничу допомогу ; з Моторного (транспортного) страхового бюро України  на користь ОСОБА_2 19 429 грн у відшкодування матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля, 4000 грн витрат понесених на професійну правничу допомогу, 840 грн у відшкодування витрат на сплату судового збору; з ОСОБА_3 судовий збір у сумі 840 грн на користь держави.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наданий позивачем ОСОБА_2 звіт про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу є належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну. Дії позивача ОСОБА_2 щодо часткового відновлення автомобіля «OPEL ASTRA», р.н. НОМЕР_3 , не призвели до неможливості встановлення дійсного розміру заподіяної шкоди, оскільки розмір шкоди був встановлений до часткового відновлення звітом про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 17.01.2020 № 3955. Таким чином, з відповідача МТСБУ на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню завдана матеріальна шкода в розмірі, згідно розрахунку, 20616,30 грн (загальна сума вартості відновлювального ремонту) - 1187,07 грн (ПДВ) = 19429,23 грн. Транспортний засіб «SKODA OCTAVIA», р.н. НОМЕР_4 на дату ДТП 01.01.2020 не відповідає вимогам п.1.7. ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не є забезпеченим страховим полісом. Згідно звіту про оцінку № 3954 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 28.01.2020 року  матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу автомобіля «SKODA OCTAVIA», р.н. НОМЕР_4 , складає 136837,99 грн , а тому з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню завдана матеріальна шкода в розмірі, згідно розрахунку, 136837,99 грн (загальна сума матеріального збитку) - 19040,30 грн (ПДВ) = 117797,69 грн. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали 05.05.2020 з адвокатом Ширай А.А. договори про надання правової допомоги. Факт сплати гонорару по 4000,00 грн підтверджений квитанціями від 05.05.2020. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу адвокатом подано розрахунок суми гонорару. Зважаючи що позов задоволено судом у повному обсязі, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд дійшов до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката Ширая А.А. підлягають відшкодуванню в повному обсязі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3   просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3   зводяться до того, що судом першої інстанції було проведено розгляд справи без належного повідомлення відповідачки про дату, час та місце судового розгляду справи. Їі фактичним місцем проживання було м. Краматорськ Донецької області, яке після повномасштабного вторгнення знаходиться в зоні активних бойових дій і у зв`язку з чим вона була вимушена разом з сім`єю евакуюватись до м. Дніпра про що було повідомлено суд. Жодної судової повістки за її новим місцем проживання не було отримано. Про дату розгляду заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_3 дізналась 10.12.2022 року і тому зважаючи на віддаленість її місця проживання від місця знаходження суду, попередила телефоном секретаря судового засідання про неможливість прибуття до суду 13.12.2023 року, але судом було проведено перегляд заочного рішення. ОСОБА_3 вважає, що заочне рішення винесено незаконно і необґрунтовано, оскільки не були встановлені всі обставини, які мають значення для справи,  не були задоволені її клопотання: про витребування доказів, допит експерта, свідка ОСОБА_5 та позивачів як свідків. Вилучення матеріалів кримінального провадження необхідно було дня його дослідження в судовому засіданні з метою необхідності призначення по справі експертиз. У судовому засіданні ОСОБА_1 відмовився від позову в частині позовних вимог заявлених ним до МТСБУЮ, залишивши вимоги лише до апелянта. З даним клопотанням ОСОБА_3 не була ознайомлена , її прохання про надіслання зазначеного клопотання було проігноровано, що позбавило останню надати свої заперечення.
В апеляційній скарзі МТСБУЮ  просить скасувати зазначене рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення з МТСБУЮ на користь ОСОБА_2 страхового відшкодування та відмовити в задоволенні зазначених позовних вимог. МТСБУЮ в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовано норми спеціального закону - Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено процедуру звернення за страховою виплатою та обов`язки особи, яка за нею звертається щодо зберігання майна, що пошкоджено у первісному стані. ОСОБА_2 було частково відремонтовано автомобіль пошкоджений у дорожньо-транспортій пригоді, тому МТСБУЮ правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду від 2 вересня 2022 року без змін. У відзиві ОСОБА_1 зазначає, що судом були враховані всі наявні у справі докази та у відповідності до приписів ст.82 ЦПК України суд врахував, що закриття кримінального провадження у кримінальній та адміністративній справі не є реабілітуючими обставинами. ОСОБА_3 не скористалась своїм правом на заявлення клопотань про призначення експертиз. Не надано ОСОБА_3 і будь яких доказів на підтвердження винних дій з боку позивачів, як учасників дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону  відповідає судове рішення суду першої інстанції.
По справі встановлено, що 01.01.2020 близько 01 год 35 хв водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «AUDI A4» д.н.з. НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті (світлофор працював в режимі жовтого миготіння) нерівнозначних доріг, не надала переваги у русі автомобілю «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по вул. Інструментальна зі сторони вул. Козацька в напрямку вул. Литовська, внаслідок чого трапилось зіткнення між вищезазначеними транспортними засобами, після зіткнення автомобіль «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_1 , продовжив рух та скоїв зіткнення з автомобілем «OPEL ASTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вул. Громадська зі сторони проспекту Миру.
Кримінальне провадження № 12020270010000010 за ч. 1 ст. 286 КК України за фактом вказаної ДТП постановою 26.02.2020 року закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. ( а.с.77-81 т.1) Згідно вказаної постанови, в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушила вимоги п.п. 1.З., 1.5., 2.1.(г), 2.3. (б), 16.11. Правил дорожнього руху, а саме: керуючи автомобілем «AUDI A4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , без полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проявила неуважність, неправильно оцінила дорожню обстановку та рухаючись по другорядній дорозі не надала перевагу у русі автомобілю марки «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_4 , в результаті чого відбулося зіткнення між вказаними автомобілями та автомобілем «OPEL ASTRA» реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.04.2020 року провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_3 також закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП в редакції, яка діяла на час винесення постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через один місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
З правового аналізу зазначених норм вбачається, що їх застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт закриття адміністративного провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, не є обставиною, яка спростовує наявність вини особи в скоєнні ДТП.
Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постановах від 07.02.2018р. у справі № 910/18319/16, від 16.04.2019р. у справі №927/623/18, що було враховано судом першої інстанції.
Вказаним спростовуються доводи скаржника  ОСОБА_3 про помилковість позиції судів про те, що факт закриття адміністративного провадження за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу, не є обставиною, яка спростовує наявність вини особи в скоєнні ДТП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про її необізнаність у розгляді справи та позбавлення можливості надання доказів, заявлення клопотань спростовуються матеріалами справи.
Так, після відкриття провадження у справі на адресу фактичного місця проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 було направлено судом позовну заяву разом з додатками та ухвалу про відкриття провадждення у справі які отримані ОСОБА_3 21.08.2020 року особисто ( а.с. 105 т.1), нею було подано відзив з додатками, а саме: копія адміністративної справи, протоколи допиту свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 під час кримінального провадження  ( а.с. 152-162 т.1), 7 вересня 2020 року ОСОБА_3 подано до суду заяву про направлення смс повідомлень про отримання судових повісток ( а.с. 196 т.1), 29.09.2020 року відповідачка зверталась до суду з клопотаннями про перенесення розгляду справи призначеної до розгляду на 06.10.2023 року  та на 16.11.2020 рокуу зв`язку з хворобою та надано відповідну довідку( а.с. 206 -207 т.1), направлена кореспонденція 28.11.2020 року була повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за зазначеною адресою ( а.с. 222 т.1), 11.01.2020 року ОСОБА_3 уклала договір про надання професійної правничої допомоги з адвокатом Сало О.П., який був присутнім у судових засіданнях 12.01.2021 року ( а.с. 224-226 т.1), ОСОБА_3 подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 23.01.2021 року яке було задоволено ухвалою суду від 26.01.2021 року ( а.с. 235-240 т.1), 9 .02.2021 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката Сало О.П. про розірвання з ОСОБА_3 договора на надання професійної правничої допомоги ( а.с. 246 т.1), ОСОБА_3 надані суду письмові пояснення ( а.с. 247-251 т.1), ОСОБА_3 подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 23.02.2021 року яке було задоволено ухвалою суду від 01.03. 2021 року ( а.с. 15-24 т.2) 30.03.2021 року на адресу суду було направлене письмове клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження, допит експерта, свідка ОСОБА_5 та позивачів як свідків ( а.с. 30-31 т.2) судовий розгляд справи не проводився у зв`язку з перебуванням головуючого судді  Яременко І.В. в нарадчій кімнаті ( а.с. 32 т.2) ОСОБА_3 подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 07.04.2021 року яке було задоволено ухвалою суду від 16.04 2021 року( а.с. 36-43 т.2) в судовому засіданні 03.06.2021 року ОСОБА_3 приймала участь особисто , в даному судовому засіданні було задоволено її клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження( а.с. 58-61 т.2) ), ОСОБА_3 подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 14.06.2021 року та від 14.07.2021 року які були задоволено ухвалами суду від 14.06. 2021 року та від 19.07.2021 року( а.с. 67-68,72-73,77-81  т.2), 27.09.2021 року ОСОБА_3 приймала участь у судовому засіданні, ( а.с 91- 92 т.2) ) ОСОБА_3 подано клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції від 09.11.2021 року та 22.11.2021 року які були задоволені ухвалами суду від 11.11. 2021 року та від 23.11.2023 року,( а.с.96-100,111-115 т.2) 29.11.2021 року та 30.01.2022 року на адресу суду ОСОБА_3 подано клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з хворобою ( а.с. 123 т.2) надіслана повістка 7.12.2021 року за адресою АДРЕСА_2 була повернута з відміткою - адресат за зазначеною адресою не проживає, ( а.с. 129-130 т.2) ОСОБА_3 подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 07.02.2022 року яке було задоволено ухвалою суду від 09.02. 2022 року ( а.с.142-144 т.2) 08.07.2022 року на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 судом було направлено повідомлення про розгляд справи судом призначений на 15 серпня 2022 року та 16 серпня 2022 року зроблено відповідне оголошення про виклик до суду яке відбудеться 2 вересня 2022 року ( а.с. 150,162 т.2).
Таким чином, судом було дотримано вимог цивільно-процесуального законодавства щодо належного повідомлення про час, дату та місце слухання справи, ОСОБА_3 не повідомила суд про зміну свого фактичного місця проживання, в свою чергу судом були здійснені заходи щодо її належного повідомлення. Судом також було надано відповідачу можливість приймати участь у судових засіданнях, як безпосередньо в суді так і в режимі відеоконференції поза межами суду так і діяти через представника. Вона скористалась своїм правом надавати відзив на позовну заяву, заявляти клопотання та надавати пояснення, як в усній так і в письмовій формі.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 146111986, страховик СК УПСК, забезпечений транспортний засіб - «OPEL ASTRA», р.н. НОМЕР_3 , страхувальник ОСОБА_2 , строк дії з 04.08.2019 по 03.08.2020, розмір франшизи 0,00 грн, ліміт відповідальності за шкоду, яка може бути заподіяна життю та здоров`ю (на одного потерпілого) становить 200 000,00 грн, за шкоду заподіяну майну потерпілого 100 000,00 грн (том 2 а.с. 164)
01.01.2020 під час ДТП, автомобілем «SKODA OCTAVIA», р.н. НОМЕР_4 , керував ОСОБА_4 який  вважав, що відповідно до п. 1.7. ст.. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"  його транспортний засіб - транспортний засіб забезпечений в силу закону страховим полісом.
Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду передбачені ст.1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За положеннями ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, якщо ця особа не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).
Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно зі ст.3 якого обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, вирішуючи виключну правову проблему щодо абсолютного права потерпілого на отримання відшкодування від винуватця або його страховика, відступила від раніше викладених висновків Верховного Суду України та зазначила, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (п.69,73-74).
Така ж правова позиція щодо виключної відповідальності страховика в межах суми страхового відшкодування замість завдавача шкоди, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц.
У відповідачки Очковської відсутній поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулися до МТСБУ з заявами про страхове відшкодування.
Листом від 03.06.2020 № 3.1.02/16668, МТСБУ відмовило ОСОБА_1 у відшкодуванні шкоди, оскільки транспортний засіб не є забезпеченим відповідно до п.1.7 ст. 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»  (а.с. 14) 
23.06.2021 року до суду ОСОБА_4 було подано клопотання про відмову у стягненні з МТСБУ та ОСОБА_3 в солідарному порядку шкоди заподіяної в наслідок ДТП та прохання стягнути шкоду в розмірі 117797,69 грн з відповідачки ОСОБА_3 . Зазначене клопотання було направлено на адресу як ОСОБА_3 так 
і МТСБУ рекомендованим листом про що суду було надано докази. ( а.с.69,69А,70-71 т.2) В судовому засіданні яке відбулось 27 вересня 2021 року ОСОБА_3 була присутня, в цьому судовому засіданні розглядалось клопотання представника ОСОБА_1 про відмову від частини позовних вимог і за клопотанням ОСОБА_3 було зроблено перерву в розгляді справи за її клопотанням.( а.с.91-92) Ухвалою суду від 17 листопада 2023 року було прийнято відмову позивача ОСОБА_4 від позовних вимог про солідарне відшкодування шкоди відповідачами та закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_6 до МТСБУ. 
Аналізуючи встановлені обставини колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ОСОБА_3 була обізнана з заявленим клопотанням ОСОБА_1 про відмову від вимог про солідарне стягнення шкоди, її було  належним чином повідомлено про зазначене та враховуючи тривалий розгляд  клопотання судом не скористалась своїм правом в тому числі письмово надавати пояснення, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Згідно звіту про оцінку № 3954 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 28.01.2020, проведеного СПД « ОСОБА_7 » на замовлення позивача ОСОБА_1 , матеріальний збиток, що дорівнює сумі вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ та втрати товарної вартості, завданий власнику транспортного засобу автомобіля «SKODA OCTAVIA», р.н. НОМЕР_4 , складає 136837,99 грн (а.с. том 1 а.с. 15-40).
Висновок суду про стягнення  з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1   матеріальнної шкоди в розмірі 117797,69 грн є вірним. Відповідачем ОСОБА_3 не надано суду переконливих та достатніх доказів на спростування зазначеного розміру заподіяної шкоди, клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи не заявлялось, як в суді першої інстанції так і апеляційної.
Позивач ОСОБА_2 06.05.2020 звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування( том 1 а.с. 119).
Листом від 29.05.2020 № 3.1.02/16196, МТСБУ відмовило ОСОБА_2 , у здійсненні страхового відшкодування, оскільки ним не виконано вимогу п.33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не збережено пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився після ДТП, та 25.05.2020 не надано можливість представнику МТСБУ зафіксувати пошкодження, отримані транспортним засобом в результаті згаданої ДТП (том 1 а.с. 44)
Відповідно до положень підпункту «а» пункту 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.
Згідно з п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент вчинення ДТП) для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
Таким чином, право позивача залучати експерта для визначення розміру заподіяних збитків визначено п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.
Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (ч.1 ст.3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).
В силу ст. 12 вказаного Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.
Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.
Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.
Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18) дійшов висновку, що «визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами)».
У свою чергу, звіт про оцінку автотоварозновчого дослідження транспортного засобу від 17.01.2020 № 3955, було складено оцінювачем за наслідками безпосереднього огляду транспортного засобу 09.01.2020, зі складанням відповідного акту (протоколу) технічного огляду ТЗ та фотофіксацією, з посиланням на відповідні вихідні дані та із повним дотриманням відповідних методик. 
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звіт про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу наданий позивачем ОСОБА_2 одержаний у порядку, встановленому Законом та є належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну.
Дії позивача ОСОБА_2 щодо часткового відновлення автомобіля «OPEL ASTRA», р.н. НОМЕР_3 , не призвели до неможливості встановлення дійсного розміру заподіяної шкоди, оскільки розмір шкоди був встановлений до часткового відновлення звітом про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 17.01.2020 № 3955. 
Доводи апеляційної скарги МТСБУ щодо порушення позивачем ОСОБА_2 процедури звернення за страховою виплатою та обов`язку особи, яка за нею звертається щодо зберігання майна, що пошкоджено у первісному стані висновків суду першої інстанції не спростовують висновків суду першої інстанції.
Таким чином, з відповідача МТСБУ на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню завдана матеріальна шкода в розмірі, згідно розрахунку, 20616,30 грн (загальна сума вартості відновлювального ремонту) - 1187,07 грн (ПДВ) = 19429,23 грн.
Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, апеляційний суд приходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»,  §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Суд забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права.  
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків  суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                      П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Моторно (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_3   залишити без задоволення, а  заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але  може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                                             Судді: