ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" травня 2023 р.           Справа№ 910/18959/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Демидової А.М. 
          Владимиренко С.В. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.
за участю представників:
від позивача:                    Заведій В.І.
від відповідача-1:          Ковальов В.М.
від відповідача-2:          не з`явився 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"
на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.01.2022 (про повернення заяви без розгляду)
у справі № 910/18959/20 (суддя Балац С.В.)
за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"
до:                  1.           Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВА КОРПОРАЦІЯ "ПРОМ ЕКСПОРТ";
2.          Товариства з обмеженою відповідальністю "КСОРІКС"
про визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»; позивач)  звернулося до господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова корпорація «Пром Еспорт» (далі - ТОВ «Промислова корпорація «Пром Еспорт»; відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксор Трейд» (далі - ТОВ  «Люксор Трейд»; відповідач-2) про визнання недійсним договору № 300720/02-БВ купівлі - продажу цінних паперів від 30.07.2020, що укладений між ТОВ «Промислова корпорація «Пром Еспорт» та ТОВ «Люксор Трейд».

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.03.2021 у справі № 910/18959/20, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.10.2021 рішення господарського суду м. Києва від 18.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 скасовано, справу № 910/18959/20 передано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.11.2021 справу 910/18959/20 прийнято до провадження суддею Балац С.В. та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. 

21.01.2022 Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення доказів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.01.2022 у справі №910/18959/20, яка є предметом апеляційного оскарження, заяву про забезпечення доказів і додані до неї документи повернуто заявнику на підставі ч. 4 ст. 111 ГПК України, оскільки судом встановлено, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті (не сплачено судовий збір).
              
АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у справі № 910/18959/20 як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права (ст.ст. 110, 111 ГПК України), п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» направити справу № 910/18959/20 до господарського суду міста Києва для продовження розгляду заяви АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення доказів у справі.  

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що суд не мав правомочності застосовувати до спірних правовідносин положення ч. 3 ст. 11 ГПК України та пп. 3 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», оскільки спеціальний Закону про судовий збір не містить розміру ставок судового збору за подання заяви про забезпечення доказів, визначений судом відповідно до цього Закону розмір ставки судового збору сплачується за подання заяви про забезпечення позову, яка не є тотожною заяві про забезпечення доказів.

Позиції інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги та явка представників сторін

Справа № 910/18959/20 за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.01.2022 перебувала в провадженні колегії суддів: Зубець Л.П. - головуючий, Алданова С.О., Ткаченко Б.О. Відповідно до ухвали від 20.12.022 провадження зупинено до оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту судового рішення Касаційного господарського суду за результатами розгляду касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у справі №916/4073/21.

У зв`язку зі звільненням Зубець Л.П. з посади судді Північного апеляційного господарського суду за розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №   09.1-07/292/23 від 29.03.2023 був призначений та проведений повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/18959/20.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2023 для розгляду справи визначений склад колегії суддів: Ходаківська І. П. - головуючий (суддя-доповідач), судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 та від 12.04.2023 апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу господарського суду міста Києва  від 26.01.2022 у справі № 910/18959/20 прийнято до провадження визначеним складом суду; поновлено апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду на 26.04.2023.

Судом, в порядку ч. 6  ст. 120 ГПК України,    повідомлено учасників справи за допомогою засобів телефонного зв`язку, про що свідчать долучені до матеріалів справи телефонограми, про те, що судове засідання призначене на 26.04.2023 не відбудеться у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В. у відпустці, наступне судове засідання призначено на 09.05.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 розгляд апеляційної скарги відкладено на 31.05.2023 з продовженням строку її розгляду.

У судове засідання 31.05.2023 з`явився представник скаржника, який просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до господарського суду міста Києва для продовження розгляду заяви про забезпечення доказів. 

У судове засідання 31.05.2023 з`явився представник ТОВ «Промислова корпорація «Пром Еспорт», який просив апеляційну скаргу відхилити та залишити в силі оскаржену ухвалу суду першої інстанції.

У судове засідання 31.05.2023 ТОВ  «Люксор Трейд» явку свого представника не забезпечило, про дату, час та місце слухання справи повідомлено належним чином.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції, якою заяву позивача про забезпечення доказів і додані до неї документи повернуто без розгляду на підставі ч. 4 ст. 111 ГПК України. 

Відповідно до  ст. 110 ГПК України  суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 ГПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 2  ст. 123 ГПК України  розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до  ст. 1 вказаного Закону  судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За приписами ч. 2  ст. 4 Закону України "Про судовий збір"  ставки судового збору встановлюються у розмірах, які залежать від найменування документа і дії, за яку справляється судовий збір, та платника судового збору.

Законом України "Про судовий збір"  визначено ставки судового збору за подання заяви про забезпечення доказів при зверненні до суду загальної юрисдикції (пп. 4 п. 1 ч. 2  ст. 4 Закону України "Про судовий збір") та до адміністративного суду (пп. 6 п. 3 ч. 2  ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Проте вказаною нормою не передбачено ставки судового збору за подання  до господарського суду  заяви про забезпечення доказів.

Тобто, у  Господарському процесуальному кодексі України  закріплена норма, що при поданні заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом, а спеціальним  Законом України "Про судовий збір", який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, не передбачено сплату судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів.

Отже, в даному випадку має місце юридична колізія, яка випливає з розбіжностей у застосуванні нормативно-правових актів.

Принцип правової визначеності (певності) - загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

З огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві національне законодавство має забезпечувати достатній рівень доступу до суду в аспекті права на суд. Для того, щоби право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати зрозумілу та реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права (рішення у справі "Белле проти Франції" від 4 грудня 1995 року (див., mutatismutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі "Bellet v. France", заява №23805/94, 4 December 1995, § 36).

Зокрема, у справі "Новік проти України" (заява №48068/06, рішення від 18.12.2008) Європейський Суд з прав людини дійшов висновку, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Відповідно до вимог принципу правової визначеності правозастосовчий орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта (якщо однією зі сторін спору є представник держави або органу місцевого самоврядування), адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих правил, то саме вона і повинна розплачуватися за свої прорахунки. Це так зване правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням.

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.10.2021 у справі №903/834/20, від 03.07.2019 у справі №911/1521/18, від 09.11.2020 у справі №904/2404/18.

Як зазначалося вище, спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, є  Закон України "Про судовий збір".

Наведеним законом не передбачено ставки судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів, а ставки за подання заяви про забезпечення доказів при зверненні до суду загальної юрисдикції та до адміністративного суду є відмінними, і навіть для суду загальної юрисдикції вони розмежовуються за ставками в залежності від суб`єкта подання відповідної заяви - для юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців та фізичних осіб.

Враховуючи те, що ч. 2  ст. 4 Закону України «Про судовий збір»  не встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо повернення заяви позивача про забезпечення доказів у зв`язку із неподанням доказів сплати судового збору.    

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1    ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Водночас, частиною 4 цієї статті передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 3        ст. 271 ГПК України        у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За результатами апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала господарського суду міста Києва від 26.01.2022 у справі №910/18959/20 - скасуванню з передачею заяви про забезпечення доказів на розгляд господарському суду міста Києва.

Судові витрати

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14  ст. 129  ГПК України).

Керуючись ст.ст. 129, 269, 271, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 26.01.2022 у справі №910/18959/20 скасувати.

Заяву Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про забезпечення доказів передати на розгляд господарському суду міста Києва.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

          Повний текст постанови підписано - 05.06.2023.

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                А.М. Демидова

                                                                                С.В. Владимиренко