ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року	Львів	Справа № 500/2684/22 пров. № А/857/18619/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів Гудим Л.Я., Святецького В.В., 
з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про скасування постанови,-

суддя (судді) в суді першої інстанції – Подлісна І.М., 
справу розглянуто в порядку письмового провадження,
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення: 05.12.2022,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про скасування постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ферльовської А.Ю. від 07.07.2022 ВП № 68999772 про накладення штрафу.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Рішення мотивоване тим, що позивачем не доведено вжиття всіх залежних від нього дій для забезпечення виконання рішення суду.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. Вважає, що таке є необгрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків виконання адміністративного накладення штрафу.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не враховано, що на вимогу виконавця він не зміг прибути у зв`язку із хворобою, проте інформував його в письмовій формі. Крім того зазначає, що на вимогу виконавця пред`являв в електронному вигляді фінансові документи щодо діяльності ОСББ «Київська 1», але виконавець вимагав надати паперові носії з мокрою печаткою і надати їх копії ОСОБА_2 . Також зазначає, що не зміг надати документи, оскільки такі зникли із службового приміщення ОСББ. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.05.2022 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ферльовською Аллою Юріївною відкрито виконавче провадження ВП № 68999772 по виконавчому листу №  607/17923/21, виданого 18.04.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про зобов`язання ОСББ «Київська 1» надати ОСОБА_2 для ознайомлення протокол загальних зборів ОСББ «Київська 1» за 2020-2021 роки, рішення правління ОСББ «Київська 1» за 2020-2021 роки, фінансові звіти за 2020-2021 роки, акт прийому-передачі будинку по АДРЕСА_1 від ДП «Благоустрій 1», головою якого є ОСОБА_1 . В даній постанові також зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
20.05.2022 на адресу боржника рекомендованим листом направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить список поштових відправлень.
03.06.2022 згідно трекінгу поштових відправлень Укрпошта рекомендований лист вручено особисто.
01.06.2022 державним виконавцем здійснено вихід за адресою знаходження боржника щодо виконання рішення суду.
01.06.2022 складено акт державного виконавця про те, що керівник ОСББ «Київська - 1» ознайомився з рішенням суду, про що свідчить підпис ОСОБА_1 . Отже, представник належним чином ознайомлений з рішенням суду, та про необхідність у строк 10 днів виконати рішення суду.
Отже, рішення суду повинно було бути виконане до 14.06.2022.
03.06.2022 на адресу ОСББ «Київська - 1» направлено вимогу про проведення виконавчих дій щодо перевірки виконання рішення суду.
17.06.2022 на адресу Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)  надійшла заява керівника ОСББ «Київська - 1» Куцло В.С. про неможливість з`явитися за вимогою державного виконавця 14.06.2022 о 15:30 год. від 13.06.2022 вих.№1/13-06-22.
14.06.2022 керуючись ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі – Закон № 1404-VIII) державним виконавцем винесено постанову про відкладення виконавчих дій, у зв`язку із наданням висновку спеціаліста із закладу охорони здоров`я про стан ОСОБА_1 
14.06.2022 державним виконавцем винесено вимогу про проведення виконавчих дій 23.06.2022 о 15:30 год.
17.06.2022 на адресу боржника направлено рекомендованим листом вимогу про виконання рішення суду. Відправлення не вручено під час доставки.
23.06.2022 державним виконавцем перевірено виконання рішення суду, згідно акту державного виконавця рішення суду не виконано, ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Вимогою державною виконавця від 14.06.2022 було призначено виконання на 23.06.2022, виходом державного виконавця було складено акт про те, що представник ОСББ «Київська 1» Куцло В.С. на вимогу на з`явився, причина була повідомлена в телефонному режимі, а саме, що ОСОБА_1 знаходиться на амбулаторному стаціонарі.
Враховуючи вище наведене, керуючись ст.32 Закону № 1404-VIII державним виконавцем 28.06.2022 винесено постанову про відкладення виконавчих дій.
28.06.2022 на адресу боржника направлено вимогу про перевірку виконання рішення суду, що відбудеться 06.07.2022 о 15:30 год.
Вимогу направлено рекомендованим листом на адресу боржника ОСББ «Київська - 1» та керівника ОСОБА_1 (список поштових відправлень) 29.06.2022. Відправлення не вручено під час доставки 01.07.2022 боржнику ОСББ «Київська 1», вручено особисто ОСОБА_1 05.07.2022.
Отже, представник боржника належним чином повідомлений про здійснення виконавчих дій 06.07.2022.
06.07.2022 державним виконавцем здійснено перевірку виконання рішення суду, про що складено акт державного виконавця: Рішення суду не виконано.
07.07.2022 керуючись ст. 63,75 Закону № 1404-VIII державним виконавцем винесено постанову ВП №68999772 про накладення на керівника ОСББ «Київська 1» ОСОБА_1 штрафу в розмірі 5100,00 грн.
Не погодившись з таким рішенням, позивач оскаржив його до суду.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Відповідно до п. 1 ч.ч. 1, 5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. 
Вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону №1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Як передбачено ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З урахуванням зазначених норм вірним є висновок суду, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
Разом з тим, в залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Відтак, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Як встановлено судом з матеріалів справи, обґрунтовуючи поважність причин невиконання рішення суду, позивачем надано довідку №110 від 13.06.2022 з висновком спеціаліста про медичний огляд, та рекомендацією з`явитися до сімейного лікаря.
Також надана довідка №935 про стан здоров`я про супутній діагноз «гострий бронхіт» з 05.07.2022.
Разом з тим, позивач не надав доказів щодо періоду перебування на листі непрацездатності. Тобто, від 13.06.2022 не відомо протягом якого періоду ОСОБА_1 перебував на лікуванні та чи дійсно перебував на листку непрацездатності, оскільки надано лише консультаційний висновок спеціаліста №4896.
Також в розглядуваній ситуації позивачем не надано доказів вжиття дієвих заходів для надання ОСОБА_2 для ознайомлення протокол загальних зборів ОСББ «Київська 1» за 2020-2021 роки, рішення правління ОСББ «Київська 1» за 2020-2021 роки, фінансові звіти за 2020-2021 роки, акт прийому-передачі будинку по вул. Київській 1 від ДП «Благоустрій 1», через що боржником допущено недобросовісне зволікання із виконання обов`язків по виконавчому провадженню.
Отже, органу державної виконавчої служби не надано доказів вжиття заходів зі сторони боржника для повного і своєчасного виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 68999772.
З урахуванням зазначеного вірним є висновок суду, що позивач не вчинив всі залежні від нього дії для забезпечення виконання рішення суду.
Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
У такому контексті відсутність у стягувача можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.
Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
Таким чином, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.
Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
З урахуванням зазначеного, вірним є висновок суду, що посилання позивача на відсутність підстав для накладення штрафу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прийнята відповідачем постанова ВП № 68999772 від 07.07.2022 відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ч. 3 ст. 243 ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд – 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі № 500/2684/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 20.04.2023.