Справа № 297/1506/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        12 квітня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        СОБОСЛОЯ Г.Г., ГОТРИ Т.Ю.
за участю секретаря                ЗУБАШКОВА М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 297/1506/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівська міська рада Закарпатської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду від 19 липня 2022 року, повний текст якої складено 26 липня 2022 року, головуючий суддя Михайлишин В.М., -

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Пензеник В.І., оскаржила ухвалу Берегівського районного суду від 19.07.2022 про залишення заяви без розгляду як постановлену з порушенням норм процесуального права.
Мотивує тим, що просила визнати факт належності їй Свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого Берегівським міськвиконкомом 15.02.1990, у якому її ім`я зазначено як « ОСОБА_2 », тоді як її ім`я згідно з паспортом « ОСОБА_1 ». Через розбіжності в імені нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії щодо вказаного свідоцтва.
Суд першої інстанції залишив заяву без розгляду вважаючи, що власником житлового будинку є колгоспний двір, головою якого обрано ОСОБА_1 , і на будинок можуть мати права і члени цього колгоспного двору.
Такий висновок хибний, оскільки заявниця не зазначала, що кимось порушуються її права і виник спір, а саме помилка щодо її імені, яка була допущена при видачі свідоцтва, перешкоджає їй володіти, користуватися і розпоряджатися її власністю. Жодних доказів про існування спору про право у справі немає.
Заінтересована особа не заперечувала проти встановлення проханого факту і не оспорювала наявності у заявниці відповідного права.
Посилаючись на ці обставини, заявниця ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді, відхиливши клопотання представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Пензеника В.І. про відкладення розгляду справи, оскільки явка заявниці та її представника до апеляційного суду не визнавалася обов`язковою, їхня правова позиція викладена письмово, а неявка до суду не перешкоджає апеляційному розгляду, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності учасників процесу, обговоривши доводи апеляції, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 03.06.2022 звернулася до Берегівського районного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів і просила встановити факт належності їй Свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого Берегівським міськвиконкомом 15.02.1990, у якому її ім`я зазначено як « ОСОБА_2 », тоді як її ім`я згідно з паспортом « ОСОБА_1 » (а.с. 1-2). Заінтересованою особою заявниця визначила Берегівську міську раду Закарпатської області.

До заяви ОСОБА_1 додала ксерокопію «Свидетельства о праве личной собственности на жилой дом», що було видане Берегівським міськвиконкомом на підставі рішення Виконкому Берегівської міської ради народних депутатів від 08.02.1990 № 50 на заміну свідоцтва про право власності від 23.04.1987 № 9, про те, що «в целом жилой дом … в городе Берегово по улице Чернышевского за № 121 действительно принадлежит колхозному двору, главой которого является ОСОБА_2 , на праве личной собственности» (а.с. 6).

На звороті цього Свідоцтва міститься друкований текст рішення Виконкому Берегівської міської ради народних депутатів від 08.02.1990 № 50, з якого випливає, що розглянувши заяви « ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 » про призначення новим головою колгоспного двору АДРЕСА_1 « ОСОБА_5 » - доньку померлої ОСОБА_6 , яка до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була головою цього колгоспного двору, та беручи до уваги, що призначення новим головою колгоспного двору « ОСОБА_2 » ніхто із членів двору не заперечує, … Виконком вирішив:
призначити новим головою колгоспного двору АДРЕСА_1 « ОСОБА_2 » в зв`язку зі смертю колишнього голови ОСОБА_6 (п. 1);
Міськкомунгоспу видати свідоцтво про право власності згідно пункту першого цього рішення на заміну свідоцтва про право власності, виданого 23.04.1987 за № 9 (п. 2);
Бюро технічної інвентаризації провести необхідні зміни в реєстрації даного будинковолодіння (п. 3).

Згідно з паспортом громадянина України, виданим 11.09.2019 за № 003906058 органом № 2112, заявниця має прізвище, ім`я та по-батькові « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3).

Листом від 01.06.2022 № 37/01-16 приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Мацола І.В. повідомив ОСОБА_1 , що не може вчинити нотаріальну дію щодо її нерухомого майна через наявність розбіжностей між написанням імені заявниці в її паспорті («Настя») та написанням імені у вищезгаданому свідоцтві (« ОСОБА_7 ») (а.с. 7).

У своїй заяві до суду ОСОБА_1 зазначила, що з метою надання їй можливості вільно розпоряджатися своєю власністю - будинком АДРЕСА_1 виникла необхідність встановити юридичний факт належності їй правовстановлюючого документа. ОСОБА_1 не вказала, яку саме нотаріальну дію мала намір вчинити, з листа нотаріуса теж не вбачається вид (характер) такої дії, однак, посилання заявниці на запроваджені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правила державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що через помилки в правовстановлюючому документі не можуть бути виконані, кінцевою метою заявниці є вчинення нотаріальних і/або реєстраційних дій щодо оформлення права власності на будинок.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст. 293 ч. 1 ЦПК України).

У порядку окремого провадження суд розглядає справи, зокрема, справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (ст. 293 ч. 2 п. 5, ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ст. 315 ч. 4 ЦПК України).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ст. 294 ч. 6 ЦПК України).

Ухвалою від 06.06.2022 суддя Берегівського районного суду відкрив провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівська міська рада Закарпатської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів і призначив її до судового розгляду (а.с. 10).

Суду першої інстанції після відкриття провадження в справі заявниця ОСОБА_1 надала копії:
повторного Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24.03.2016 Виконкомом Новоселицької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, де зазначено, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьком є « ОСОБА_9 », матір`ю є « ОСОБА_6 » (а.с. 14);
Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Бюро РАЦС м. Берегова Закарпатської області 25.01.1969, де зазначено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклала 25.01.1969 шлюб із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після укладення шлюбу прізвище чоловіка та дружини « ОСОБА_10 » (а.с. 16).

Відповідно до ст.ст. 4, 112, 120, 121 ЦК Української РСР (1963 р.), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

За змістом ст. 17 Закону України «Про власність», уведеного в дію 15.04.1991, норм законодавства щодо права спільної власності та власності колгоспного двору, ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні, мають право власності на те майно колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування.

Зважаючи на те, що рішенням Виконкому Берегівської міської ради народних депутатів від 08.02.1990 № 50 « ОСОБА_2 » було призначено новим головою колгоспного двору АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю колишнього голови колгоспного двору ОСОБА_6 і саме на підставі такого рішення, прийнятого за заявою членів колгоспного двору, було видане вказане вище Свідоцтво про належність будинку колгоспному двору, головою якого є « ОСОБА_2 », вимога заяви ОСОБА_1 про належність саме їй зазначеного свідоцтва як виданого на її ім`я породжує спір про право.

Таке питання судовим порядком не може вирішуватися за правилами окремого провадження та без участі осіб, цивільних прав і обов`язків яких у контексті права власності на нерухоме майно (руху цих прав) воно безпосередньо стосується. Для констатації судом наявності спору про право не вимагається вказівка заявниці на такі обставини, встановлення наявності чи відсутності спору про право є обов`язком суду за результатом з`ясування обставин справи, перевірки наданих доказів, матеріалів, оцінки правових позицій учасників процесу тощо при розгляді заяви в порядку окремого провадження.

Виходячи з наведеного, ухвалу про залишення заяви без розгляду Берегівський районний суд постановив 19.07.2022 (а.с. 20-22) з додержанням норм процесуального права.

Відтак на підставі ст. 375 ЦПК України апеляцію, яка законності ухвали суду першої інстанції не спростовує, слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Берегівського районного суду від 19 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 26 квітня 2023 року.

Судді