ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/622/23 Справа № 214/768/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сіденко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 квітня 2023 року                                                        м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Гриценко Ю.О., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  та його захисника Ніколенко М.Є., потерпілої ОСОБА_2  її представника Дербіна Д.О. розглянувши апеляційну скаргу захисника Ніколенко М.Є., на постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , за ст.173 КУпАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, одружений, має на утриманні одну дитину, який працює механіком дільниці ПАТ КЗРК шахта Козацька, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним в правопорушенні, передбаченому ст.173 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту строком на 12 діб. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, що 07.01.2023 близько 20 год. 02 хв. ОСОБА_1 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою та образливо чіплявся до громадянки ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою та при цьому гучно стукав у двері квартири АДРЕСА_3 та у двері ліфту, чим порушив громадський порядок та своїми діями вчинив дрібне хуліганство. 
Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ст. 173 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту строком на 12 діб. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.
На вказану постанову суду адвокат Ніколенко М.Є. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вважає, що суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого та безпідставного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Просить скасувати оскаржуване рішення та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим У вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції належним чином не були з`ясовані обставини, щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам КУпАП. Вказує, що судом першої інстанції під час розгляду справи, не було враховано, що 3 пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. оскільки будь-якого підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, окрім самого протоколу, письмових пояснень в матеріалах справи відсутні. У вказаній заяві потерпілою ОСОБА_4 не зазначено, де саме відбувались вигадані нею події в її квартирі, в перегородці на площадці чи ліфті, а тому дані доводи взагалі є неприйнятними. Вважає, що висновок суду першої інстанції, що місцем вчинення хуліганських дій є під`їзд будинку не відповідає дійсності, так як під час надання показів свідків потерпілої, свідків потерпілої та дослідження письмових доказів не було встановлено де конкретно відбулись вигадані події. Вказує, що зважаючи на розташування вхідних дверей квартир у перегородці, твердження ОСОБА_2 , що ОСОБА_5 па її очах нецензурно лаялась, погрожувала фізичною розправою не відповідає дійсності та повністю спростовується розташуванням вхідних дверей квартир у перегородці. Вказує, що судом першої інстанції, під час розгляду справи та прийняття рішення по справі, відсутні будь-які посилання та обґрунтовані висновки суду, щодо врахування чи відхилення поданих захисником письмових доказів залучених до матеріалів справи, (характеристики та фото «перегородки»). Вважає, що судом першої інстанції, під час розгляду справи, не було враховано письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , відсутні будь-які посилання та обґрунтовані висновки суду викладені в постанові, щодо відхилення даних письмових пояснень, що свідчить про упередженість та необ`єктивність суду першої інстанції під час прийняття постанови по справі. Вказує, що суд першої інстанції під час допиту свідка ОСОБА_7 , який проживає по АДРЕСА_4 свідомо проігноровано розбіжності показів наданих в судовому засіданні та викладених в письмових поясненнях останнього, які були відібрані 16.01.2023 року. Вважає, що ОСОБА_7 не був очевидцем події, судом першої інстанції не спростовано позицію свідка ОСОБА_8 , яка зазначила, що зустріла ОСОБА_7 разом з його дружиною, які привітались з ними і поїхали на ліфті вниз, жодних спростувань даних обставин судом також не зазначено та не обґрунтовано іншими письмовими доказами в судовому рішенні. Вважає, що свідок ОСОБА_9 не був очевидцем події про які повідомляв суд, а також вказує його нервову поведінку у судовому засіданні та на розбіжності у показах свідка з письмовими показами свідка ОСОБА_10 яка зазначала, що в той день була одна та не вказувала, що з нею виходив на сходовий майданчик ОСОБА_9 . Вважає, що ОСОБА_11 не була очевидцем події та вказує на розбіжності у її показах у суді та у письмових показах. Вважає, що свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не були свідками та очевидцями подій, а переповідали слова заявниці ОСОБА_2 що вказує на упередженість суду першої інстанції, щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Вказує, що судом першої інстанції під час розгляду справи, не було враховано, що пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 написані одним почерком та містять фактично ідентичний виклад обставин, що викликає сумнів взагалі в їх достовірності. Зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи, не було враховано, що ОСОБА_1 повністю заперечував свою вину та зазначив в своїх поясненнях, що його дружина знаходиться з громадянкою ОСОБА_2 вже тривалий час у неприязних відносинах, яка постійно провокує її до сварок та погрожує своїми зв`язками в судових та правоохоронних органах. Зазначає, судом безпідставно та необґрунтовано відхилено покази свідків сторони захисту, а саме сусідів з нижнього поверху ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 які є не зацікавленими особами. Вважає, що судом першої інстанції не обґрунтовано та не підтверджено жодними належними письмовими доказами, що покази ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_8 надані у судовому засіданні, спрямовані на ввід суд в оману, з метою щоб ОСОБА_1 уникнув адміністративної відповідальності. Вказує, що матеріали справи не містять та у суді першої інстанції не було встановлено, що саме ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, відсутні посилання на те, що дії ОСОБА_1 порушили громадський порядок та спокій громадян, не зазначено, де саме відбувались події в будинку АДРЕСА_2 безпосередньо в під`їзді чи на площадці чи в перегородці чи в ліфті. Вважає, що судом безпідставно та необґрунтовано під час розгляду справи не прийнято до уваги, що складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. В протоколі не вказано, хто є свідками правопорушення, хоча при наявності свідків, уповноважена особа повинна зазначити про це у протоколі. Вказує, що ОСОБА_1 не було сповіщено про час і місце її розгляду справи. Вказує, що ОСОБА_1 одразу не було вручено копію постанови. Вказує, що судом при наявності альтернативної санкції закону, за порушення якого ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, наклав на нього найбільш суворе стягнення - адміністративний арешт, який застосовується лише у виняткових випадках, при цьому не зазначив чому накладає саме такий суворий вид адміністративного стягнення.
Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку сторін, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова без змін з таких підстав.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Висновки суду першої інстанції про підтвердження вини   ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство, за викладених у постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в справі та досліджених судом першої інстанції доказах. Суд першої інстанції при розгляді зазначеної справи дав належну правову оцінку діям   ОСОБА_1 , з якою погоджується апеляційний суд.
Апеляційним судом ретельно перевірені покази   ОСОБА_1 , надані ним під час апеляційного розгляду справи, та його пояснення щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі його захисника Ніколенка М.Є., про те, що він не вчиняв інкримінованого йому адміністративного правопорушення та необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду правильно дійшов висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, дослідивши їх у судовому засіданні покази   ОСОБА_1 , потерпілої  ОСОБА_2 , свідків та інші докази, наявні в матеріалах адміністративної справи та надав їм відповідну правову оцінку.
Так, відповідно до ст. 173 КУпАП до дрібного хуліганства відносять нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому такі дії мають вчиняться безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Іншими словами, дрібним хуліганством визнаються дії, що не мають ознак кримінального караного хуліганства.
Суд обґрунтовано послався, як на доказ провини  ОСОБА_1  у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення на:
- рапортом про надходження повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_5 , сусід з квартири АДРЕСА_6 стукає у двері заявнику, влаштували гуляння, зброї немає (а.с. 3);
- заявою ОСОБА_2 та її письмовими пояснення до органів поліції, в яких вона вказує про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та просить працівників поліції вжити заходи до свого сусіда ОСОБА_1 з метою припинення його протиправних дій щодо неї та її родини. (а.с. 4, 5);
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , який повідомив в деталях працівниками поліції щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП щодо нього та його родини. (а.с. 10);
- письмовими поясненнями, наданими працівникам поліції Гусіним В.С., з яких вбачається, що він фактично був очевидцем хуліганський дій, які вчинив ОСОБА_1 , його дружина та невідомий йому чоловік 07.01.2023 за місцем його проживання. ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, погрожували фізичною розправою мешканцям квартири 36 ОСОБА_2 та її родині, гучно та стукали у двері квартири ОСОБА_2 , виражалися нецензурною лайкою. (а.с. 11);
- письмовими пояснення ОСОБА_12 , який мешкає адресую АДРЕСА_7 , в яких він зазначає, що, перебуваючи за місцем проживання, він почув гучні крики та гуркіт. Його собака почала лаяти. З метою з`ясувати що сталось, він піднявся на 9 поверх та побачив мешканців квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_21 та ОСОБА_22 та невідомого йому чоловіка. ОСОБА_22 ( ОСОБА_1 ) кричав, висловлювався нецензурною лайкою та бив руками та ногами у двері квартири АДРЕСА_3 , погрожував фізичною розправою її мешканцям. Коли вони спускались, то ОСОБА_22 ( ОСОБА_1 ) також бив ногами у двері ліфту на що він зробив йому зауваження (а.с. 12);
- письмовими поясненнями ОСОБА_11 , проживаючої у квартирі АДРЕСА_8 , згідно яких 07.01.2023 близько 20-00 год. чула гучні крики та звуки, які лунали на весь під`їзд. (а.с. 13);
- письмовими поясненнями ОСОБА_13 , проживаючої у квартирі АДРЕСА_9 , згідно яких 07.01.2023 близько 20-00 год. також чула гучні крики та звуки, які лунали на весь під`їзд, від яких «здригалися стіни». Вийшовши на сходовий майданчик, вона чула звуки конфлікту, які лунали з верхніх поверхів. Потім вона зайшла до квартири, через декілька хвилин звуки стихли через те, що громадяни, які їх вчиняли, перемістилися на вулицю, пізніше приїхали працівники поліції (а.с. 14);
- письмовими поясненнями ОСОБА_14 , який мешкає за адресою АДРЕСА_10 , відповідно до яких, перебуваючи за місцем проживання, 07.01.2023 близько 20-00 год., він почув гучні крики та гуркіт які доносилися з верхніх поверхів та лунали на весь під`їзд близько 30 хвилин (а.с. 15);
- письмовими поясненнями ОСОБА_15 , який мешкає за адресою АДРЕСА_11 , згідно яких 07.01.2023 він знаходився за місцем свого проживання та святкував Різдво. Близько 20-00 год. почув гучний гуркіт, наче хтось вибиває двері. Пізніше, він на своєму поверсі побачив громадян мешканців будинку ОСОБА_21 ( ОСОБА_23 ) та ОСОБА_22 ( ОСОБА_1 ), які перебували у стані алкогольного сп`яніння , висловлювалися нецензурною лайкою, погрожували мешканцям квартири АДРЕСА_3 . ОСОБА_22 ( ОСОБА_1 ) бив ногами о двері шахти ліфту. Пізніше вони перемістилися на вулицю і вже там продовжили свої (хуліганські дії) дії (а.с. 16).
Суддя правильно послався в постанові на покази потерпілої ОСОБА_2 , яка надала в суді першої інстанції пояснення, що 07.01.2023 вони разом зі своїм чоловіком та дітьми перебували за місцем проживання АДРЕСА_5 . Так, близько 19-45 год. вона почула дуже гучний грюкіт у вхідні двері їхньої квартири, нецензурну лайку, погрози фізичної розправи, направлені на її адресу та її родини. Подивившись у «глазок» вхідних дверей, вона побачила у тамбурі своїх сусідів по поверху ОСОБА_1 , його дружину ОСОБА_5 та невідомого їй чоловіка, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, вели себе неадекватно, від крику та гуркоту її діти злякались, почали плакати. Нецензурна лайка, погрози, грюкіт у вхідні двері тривали близько 15 хвилин, та вони викликали поліцію. В цей час ОСОБА_1 з компанією на ліфті спустився в двір будинку і навіть звідти кричав та погрожував на адресу її родини. По приїзду поліції вони з чоловіком надали пояснення щодо обставин пригоди, побачивши ОСОБА_1 та його дружину, які повертались додому, ніяких дій щодо з`ясування обставин справи з останніми не вчинили враховуючи їх перебування у стані алкогольного сп`яніння. Суду повідомила, що на ОСОБА_5 вже складались адміністративні протоколи за протиправну поведінку щодо неї та її родини. Вказані обставини, відповідають обставинам викладеним в її письмовій заяві (а.с. 4, 5).
Згідно до показів свідка ОСОБА_3 на які послався суддя в своїй постанові, який у судовому засіданні першої інстанції пояснив, що 07.01.2023 він разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 та дітьми перебували за місцем свого проживання. Близько 19-45 год. вони почули дуже гучний грюкіт у вхідні двері, нецензурну лайку, погрози фізичної розправи на їх адресу. У «глазок» вхідних дверей вони бачили сусідів з невідомим чоловіком, які перебували у стані сп`яніння. ОСОБА_1 кричав, висловлюючись нецензурною лайкою, руками та ногами бив у вхідні двері. Він викликав поліцію. В цей час ОСОБА_1 з компанією на ліфті спустилася на подвір`я, де продовжували кричати та погрожувати. По приїзду поліції він разом з дружиною надав пояснення щодо обставин пригоди. Коли ОСОБА_1 та його дружина повертались додому, ніяких дій щодо з`ясування обставин справи з останніми прибулі поліцейські не вчинили посилаючись на їх стан сп`яніння.
Згідно до показів свідка ОСОБА_8 , яка була допитана у судовому засіданні першої інстанції, що Різдво зустрічала в гостях у родини ОСОБА_24 . Ввечері, коли розходилися, ОСОБА_1 з дружиною їх провели. Спиртні напої вони не вживали. Конфліктних ситуацій у той вечір не було.
Згідно до показів свідка  ОСОБА_7  який був допитаний у судовому засіданні першої інстанції, що проживає у квартирі  АДРЕСА_12 , знає як родину ОСОБА_25  так і родину ОСОБА_26 , з якими він проживає на 9 поверсі. 07.01.2023 близько 19-45 год. він почув нецензурну лайку, крики та гучні стуки. Свідок швидко вийшов зі своєї квартири, так як подумав, що відбувається бійка. Вийшовши на сходинковий майданчик, він побачив ОСОБА_1 , який кричав, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою мешканцям квартири АДРЕСА_3 , гучно стукав у двері квартири ОСОБА_2 . Разом з ОСОБА_1 була його дружина та невідомий йому чоловік. Всі були в стані сильного алкогольного сп`яніння. Невідомий чоловік підійшов до нього зі словами «все нормально, вони вже викликали поліцію». Потім ОСОБА_1 з компанією припинили хуліганські дії, залишили будинок. Після того як вони пішли, приїхали працівники поліції, яким він відчинив двері під`їзду та показав де мешкає ОСОБА_2 . Був присутній коли поліція відбирала пояснення у потерпілої та її чоловіка. Крім того коли родина ОСОБА_25 поверталась додому, поліція не вчинила жодних дій щодо них, посилаючись на їх стан алкогольного сп`яніння.
Згідно до показів свідка ОСОБА_9  який був допитаний у судовому засіданні першої інстанції, що проживає у квартирі АДРЕСА_9 , знає як родину ОСОБА_25 так і ОСОБА_26 , які проживають на 9 поверсі. 07.01.2023 близько 20-00 год. перебував у своїй квартирі, коли почув гучні крики та гуркіт, нецензурну лайку, що доносились з 9 поверху, здавалось, що комусь вибивають двері. Він разом зі своєю дружиною вийшли зі своєї квартири, чув крики та нецензурну лайку ОСОБА_1 , які лунали на весь під`їзд. Як пізніше він зрозумів, вони були направлені на адресу родини ОСОБА_26 . Після того як особи, які вчинили дані хуліганські дії припинили їх вчиняти та вийшли з під`їзду. Свідок з вікна своєї квартири побачив на вулиці ОСОБА_1 його дружину, невідомого йому чоловіка та дитину ОСОБА_25 . Підстав оговорювати когось в судовому засіданні у нього немає.
Згідно до показів свідка ОСОБА_11 яка була допитана у судовому засіданні першої інстанції, що проживає у квартирі АДРЕСА_8 . Знає як ОСОБА_1 і ОСОБА_27 , з ними відносини нормальні. 07.01.2022 близько 20-00 год., перебуваючи за місцем свого проживання почула сильний гуркіт, наче хтось вибиває двері і крики, дуже злякалась, їй навіть зателефонували її знайомі з іншого під`їзду та цікавились, що за гуркіт лунав з 9 поверху. Пізніше від інших мешканців будинку їй стало відомо, що це були дії ОСОБА_1 .
Апеляційний суд погоджується з наведеним судом аналізом на підставі пояснень потерпілої ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , вони відзначаються послідовністю і узгодженістю між собою, між наявними письмовими доказами та містять дані щодо часу, місця подій, під час яких,  ОСОБА_1 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою та образливо чіплявся до громадянки ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою та при цьому гучно стукав у двері квартири АДРЕСА_3 та у двері ліфту, чим порушив громадський порядок та своїми діями вчинив дрібне хуліганство.
Суд критично відноситься до показів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , згідно яких 07.01.2023 у вечірній час перебували разом із ОСОБА_1 за місцем його проживання за адресою АДРЕСА_1 , святкували Різдво при цьому спиртні напої не вживали жодних протиправних дій ОСОБА_1 не вчиняв. ОСОБА_5 , ОСОБА_20 оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_20 , є близькими родичами особи яка притягається до адміністративної відповідальності (матір`ю та дружиною), а ОСОБА_8 перебуває з останнім в дружніх відносинах (кума), оскільки їх покази, надані у судовому засіданні, спрямовані на ввід суд в оману, з метою щоб ОСОБА_1 уникнув адміністративної відповідальності за вчинене. ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_8 
Доводи апеляційної скарги, що висновок суду першої інстанції про місцем вчинення хуліганських дій є під`їзд будинку не відповідає дійсності є безпідставними, оскільки спростовуються чисельними показами свідків.
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції, під час розгляду справи та прийняття рішення по справі, відсутні будь-які посилання та обґрунтовані висновки суду, щодо врахування чи відхилення поданих захисником письмових доказів залучених до матеріалів справи, (характеристики та фото «перегородки»), є безпідставними, оскільки фото «перегородки» не несуть у собі ніякого доказового характеру щодо вини або невинуватості ОСОБА_1 , а надані письмові докази які характеризують особу ОСОБА_1 , були оцінені судом першої інстанції, та відображені у оскаржуваній постанові при визначені вид і міру стягнення з врахуванням вимог ст. 33 КУпАП.
Також є безпідставними доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції, під час розгляду справи, не було враховано та необґрунтовано відхилено пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , оскільки вони спростовуються оскаржуваною постановою, а саме судом вірно зазначено, що пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , які містяться в матеріалах справи, що останні близько 20-00 год. перебували 07.01.2023 за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 та не чули і не бачили обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд не бере до уваги, так як дана обставина не спростовує та не виправдовує дій ОСОБА_5 щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.
З даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги про безпідставне та необґрунтоване відхилення показів свідка сторони захисту, ОСОБА_16 є також безпідставними, апеляційний суд вважає вірним та вмотивованим висновок суду першої інстанції, що покази свідка ОСОБА_16 суд оцінює критично та не приймає в основу рішення, оскільки останні не узгоджуються з показами інших свідків та очевидців подій. ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та письмовими поясненнями мешканців будинку, які суд взяв до уваги під час винесення постанови.
Доводи апеляційної скарги, що свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 не були очевидцями подій про які повідомляли у суді першої інстанції та про наявність у цих показах розбіжностей з наданими ними письмових показах, є безпідставними, колегія суддів зазначає, що свідки у суді першої інстанції надавали покази під присягою, вони узгоджуються між собою та з іншими доказами у справі та у апеляційного суду не має сумнівів, щодо їх правдивості.
Доводи апелянта про нервову поведінку свідка ОСОБА_9 у суді першої інстанції є безпідставними, оскільки наведені міркування є припущеннями апелянта.
Також не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги, що свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_28 , ОСОБА_15 не були свідками та очевидцями подій, а переповідали слова заявниці ОСОБА_2 , оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б могли поставити під сумнів достовірність їх письмових показів, їх покази узгоджуються з іншими доказами у справі та у апеляційного суду не має сумнівів, щодо їх правдивості.
Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції під час розгляду справи, не було враховано, що пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 написані одним почерком та містять фактично ідентичний виклад обставин, що викликає сумнів взагалі в їх достовірності, є безпідставними.
Апеляційний суд зазначає, що вказані письмові пояснення були відібрані працівниками поліції, а саме пояснення ОСОБА_7 зафіксовані працівником поліції ОСОБА_29 , пояснення ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зафіксовані поліцейським Тугановим Д., пояснення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 зафіксовані працівником поліції ОСОБА_30 . У кінці кожного пояснення різними почерками зазначено «з моїх слів записано вірно та прочитано» дата та підпис відповідного свідка.
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції під час розгляду справи, не було враховано, що ОСОБА_1 повністю заперечував свою вину не відповідають дійсності та спростовуються оскаржуваною постановою. А саме суд у своїй постанові прийшов до аргументованого висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що не дивлячись на невизнання своєї провини у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 173 КУпАП, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими матеріалами адміністративного провадження, показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , потерпілої, письмовими матеріалами адміністративної справи, дослідженими в судовому засіданні, які в своїй сукупності відтворюють обставини вчинення дрібного хуліганства ОСОБА_1 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги, що до необґрунтованого та бездоказового висновку суду про покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_8 надані у судовому засіданні, спрямовані на ввід суд в оману, з метою щоб ОСОБА_1 уникнув адміністративної відповідальності, є безпідставними.
Оскільки покази вказаних свідків, про те, що 07.01.2023 у вечірній час жодних протиправних дій ОСОБА_1 не вчиняв, повністю спростовуються чисельними показами свідків які є сусідами у вказаному будинку у якому ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення. Доказів наклепу чи мотивів обмови вказаними свідками ОСОБА_1 , апелянтом не вказано та у судовому засіданні не встановлено. 
Натомість апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_5 та ОСОБА_20 , є близькими родичами особи яка притягається до адміністративної відповідальності (матір`ю та дружиною), а ОСОБА_8 перебуває з останнім в дружніх відносинах (кума), їх покази, надані у судовому засіданні першої інстанції, спрямовані на ввід суд в оману, з метою щоб ОСОБА_1 уникнув адміністративної відповідальності за вчинене.
Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять та у суді першої інстанції не було встановлено, що саме ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, відсутні посилання на те, що дії ОСОБА_1 порушили громадський порядок та спокій громадян, є безпідставними.
Апеляційний суд зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення за ст.173 КУпАП виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Нецензурна лайка - це одна з грубих форм неповаги до громадської моральності, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. У правовій літературі справедливо зазначається, що незалежно від того у зв`язку з якими обставинами особа висловлював своє роздратування у формі нецензурної лайки, вона скоює проступок, за який підлягає відповідальності в адміністративному порядку.
Словесне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю людей, проте використання нецензурних слів, перш за все, грубе, образливе ставлення до оточуючих. Воно знижує рівень людського спілкування та завдає моральної шкоди духовному стану суспільства, ображає людську гідність.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадській порядок і прагне цього.
Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
Отже на підставі викладено та на підставі показів свідків які вказували, що чули нецензурну лайку, погрози, крики, гучні стуки, грюкіт, через що деякі свідки виходили зі своїх квартир для з`ясування що відбувається, це свідчить про порушення їхнього громадського порядку і спокою, тому для встановлення вини ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення не є необхідним встановлення які саме висловлювання нецензурною лійкою у даному випадку висловлював ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги про не встановлення судом де саме відбувались події в будинку АДРЕСА_2 безпосередньо в під`їзді чи на площадці чи в перегородці чи в ліфті, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинив хуліганські у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , це громадське місце, в контексті положень диспозиції ст. 173 КУпАП є місцем вчинення адміністративного правопорушення, а відповідно обов`язковим елементом його складу. Про що зазначено у оскаржуваній постанові та з чим погоджується апеляційний суд.
Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги про не відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, оскільки протокол складено уповноваженою на це особою відповідно до вимог ст.ст.254 - 256 КУпАП, оскільки у вказаному провадженні було опитано працівниками поліції та відібрані відповідні письмові пояснення у десяти свідків, у графі протоколу зазначено «на окремому аркуші, додається», що на думку апеляційного суду не є підставою вважати протокол таким, що не відповідає ст.256 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було сповіщено про час і місце її розгляду справи не заслуговують на увагу, оскільки згідно протоколів судового засідання, розгляд справи відбувався у присутності ОСОБА_1 та його захисника Ніколенка М.Є. (а.с. 57-60, 66-70, 85-87, 91-93)
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 одразу не було вручено копію постанови не є підставою для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду.
Щодо доводів апеляційної скарги про призначення надмірно суворого покарання, а саме при наявності альтернативної санкції закону, суд наклав на ОСОБА_1 найбільш суворе стягнення - адміністративний арешт, який застосовується лише у виняткових випадках, є безпідставним.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Судом першої інстанції у своїй постанові вказано, що ОСОБА_1 вину у вчиненому ним правопорушенні не визнав, намагався ввести суд в оману, надав у судовому засіданні неправдиві пояснення, з огляду на його явно зневажливе ставлення до громадського порядку, зневажання «добросусідства», у скоєному правопорушенні не кається, враховуючи що від його протиправних дій постраждала фактично вся родина потерпілої та їх неповнолітні діти ОСОБА_31 2015 р.н., ОСОБА_32 , 2008 р.н., та інші громадяни будинку АДРЕСА_2 , на деякий час спричинивши останнім дискомфорт, порушивши звичний спосіб їхнього життя. Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту в межах санкції ст. 173 КУпАП, що відповідно до вимог ст. 23 КУпАП є справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
Судом першої інстанції враховано особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, від явок до суду не ухилявся, офіційно працевлаштований, має на утриманні одну неповнолітню дитину, характеризується позитивно як за місцем проживання так і за місцем роботи, та призначений адміністративний арешт не може бути призначений в максимальних межах санкції ст.173 КУпАП. Не зважаючи на наявність соціальних зав`язків у ОСОБА_1 , більш м`яка міра покарання буде недостатньою для його виправлення та запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.
З цим висновком повністю погоджується суд апеляційної інстанції.
Стягнення накладене суддею на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ст.173 КУпАП та відповідає меті адміністративного стягнення і загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.
Надана стороною захисту довідка АТ «КЗРК» 23/1 не може слугувати підставою для скасування або зміни постанови судді міського суду та зміни та зменшення накладеного адміністративного стягненню ОСОБА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що суддя дослідив усі наявні по справі докази та усім доказам у сукупності дана належна оцінка у постанові судді.
Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст.173 КУпАП.
На підставі викладеного, апеляційна скарга захисника Ніколенко М.Є. в інтересах  ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді міського суду відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Ніколенко М.Є. залишити без задоволення.
Постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , за ст.173 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя