Ухвала        
 
27 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 161/12242/17
провадження № 61-4622ск23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Турійського районного суду Волинської області від 29 вересня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Луцької міської ради, про визначення місця проживання дитини та встановлення порядку спілкування з дитиною, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 26 березня 2023 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Турійського районного суду Волинської області від 29 вересня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 05 квітня 2023 року ці недоліки було усунуто.
 
У клопотанні, яке додано до касаційної скарги, ОСОБА_1 на підставі частини другої статті 390 ЦПК України просить поновити строк на касаційне оскарження,мотивуючи тим, що повний текст постанови отримано 27 лютого 2023 року. На підтвердження указаних обставин суду надано копію заяви ОСОБА_1 , адресованої Волинському апеляційному суду 27 лютого 2023 року з розпискою про отримання копії постанови у цій же день та довідку Волинського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року щодо отримання ОСОБА_1 копії постанови Волинського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року 27 лютого 2023 року.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
 
У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Турійського районного суду Волинської області від 29 вересня 2022 року та постанови Волинського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 161/12242/17.
 
Витребувати з Турійського районного суду Волинської області цивільну справу № 161/12242/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Луцької міської ради, про визначення місця проживання дитини та встановлення порядку спілкування з дитиною.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 травня 2023 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                  В. І. Крат
 
                                                                                                                       І. О. Дундар 
 
                                                                                               Є. В. Краснощоков