ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2023 року                                                                                      Справа № 903/250/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л. ,  суддя Бучинська Г.Б. 

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер" на рішення Господарського суду Волинської області від 21 лютого 2023 року, повний текст рішення складено 28 лютого 2023 року по справі №903/250/22 (суддя Гарбар І.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер"
до Іваничівської селищної ради
про стягнення 239774 грн
Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою діяльністю “Полімр” (надалі – Позивач) звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Іваничівської селищної ради (надалі – Відповідач), у якому просило суд стягнути з Відповідача на користь Позивача борг в розмірі 239774 грн. 
В обґрунтування позову Позивач посилається на те, що Позивачем виконані роботи на підставі Договору №720 від 6 грудня 2019 року, особистий підпис та відтиск печатки інженера технічного нагляду ОСОБА_1 , який наявні на Акті приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за грудень 2019 року вартістю 239774 грн підтверджує повне дотриманням Позивачем проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також якість та обсяги робіт, виконаних під час будівництва. В той же час, Відповідач відмовляється від виконання своїх зобов`язань по договору щодо оплати за отримані послуги, що стало підставою для звернення до суду із позовом про стягнення даних коштів.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 21 лютого 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто із Відповідача на користь Позивача 92304 грн заборгованості. В решті позову відмовлено.

Приймаючи дане рішення,      суд першої інстанції виходив з того, що як слідує з висновку експерта, обсяги фактично виконаних будівельних робіт згідно договору підряду №720 від 6 грудня 2019 року    на «Будівництво спортивного комплексу (відритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району», укладеного між Позивачем та Відповідачем відповідають обсягам, визначеним проектно-кошторисною та первинною звітною документацією, а саме актам приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2019 року.
Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні вказав, що вартість фактично виконаних будівельних робіт згідно договору підряду №720 від 6 грудня 2019 року на «Будівництво спортивного комплексу (відритих площинних споруд) у смт.Іваничі Іваничіського району», укладене по між Позивачем та Відповідачем  не відповідає вартості, визначеній кошторисною документацією із за перевищення цін на будівельні матеріали в актах приймання виконаних робіт форми КБ-2в проти поточних цін прийнятих в кошторисах. Вартість будівельних матеріалів в актах приймання виконаних робіт форми КБ-2в перевищує їх кошторисну вартість на 147470 грн. 
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що оскільки, експерт досліджував всі виконані роботи за договором підряду №720 від 6 грудня 2019 року і в результаті проведеного співставлення встановлені невідповідності вартостей виконаних робіт в актах та кошторисах, то встановлено перевищення фактичних цін будівельних конструкцій та матеріалів в актах виконаних робіт проти поточних цін визначених кошторисами.
Місцевий господарський суд також зазначив, що враховуючи, що акти за грудень 2019 року в розмірі 324636 грн та за грудень 2019 року в розмірі 629855 грн оплачені Відповідачем повністю, а предметом спору є стягнення боргу тільки за актом за грудень 2019 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в на суму 239774 грн.,  судом до уваги береться та обставина, що перевищення виконаних робіт здійснено по трьох актах, тому у задоволенні 147470 грн судом  відмовлено за безпідставністю даних вимог. 

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу (том 2, а.с. 86-88), в якій з підстав, висвітлених у ній, просить скасувати рішення Господарського суду Волинської  області  та прийняти нове, яким стягнути з Відповідача на користь Позивача 239774 грн. 
Зокрема,      мотивуючи апеляційну скаргу, Позивач звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що Господарський суд Волинської області, з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи підтвердив доводи Позивача щодо порушення Відповідачем господарського зобов`язання за договором №720 від 6 грудня 2019 року в частині оплати послуг за Актом приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за грудень 2019 року на суму 239774 грн. Поряд із цим, апелянт зазначає, що предметом спору у справі 903/250/22 є стягнення боргу лише за актом приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за грудень 2019 року на суму 239774 грн. Тобто, на переконання Позивача, а ні Позивачем, а  ні Відповідачем не оспорювались обставини підписання, виконання та оплати інших актів приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в в межах договору №720 від 6 грудня 2019 року. Позивач наголосив, що предметом спору у справі 903/250/22 є стягнення лише 239774 грн (тобто лише за актом приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за грудень 2019 року).
Окрім того, Позивач в апеляційній скарзі зауважує, що за актом приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за грудень 2019 року на суму 239774 грн, який є предметом спору у справі 903/250/22, судовою будівельно-технічною експертизою №2985 від 28 листопада 2022 року встановлено перевищення вартостей виконаних робіт та матеріалів по відношенню до кошторисної документації лише на суму 25648 гривень. Інші перевищення вартостей виконаних робіт та матеріалів по відношенню до кошторисної документації, встановлені по актах приймання виконаних робіт, які не є предметом спору в справі 903/250/22, які як вказує Позивач, не оспорювались жодною із сторін ні під час судового розгляду ні під час прийняття Відповідачем таких робіт (в тому числі із залучення інженера технічного нагляду), а також останні оплачені Відповідачем у встановлені договором строки ще у 2019 році. 
Апелянт зазначає про те, що незважаючи на висновки експерта щодо перевищення вартостей виконаних робіт та матеріалів по відношенню по акту який є предметом спору, позовні вимоги до Відповідача підлягають до задоволення в повному обсязі, а саме щодо стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 239774 грн. 

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 березня    2023 року по справі №903/250/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Позивача та запропоновано Відповідачу в строк протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали надати до відділу канцелярії та документообігу суду    відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання Відповідачу (том 2,                 а.с. 103).
На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Відповідача  надійшов відзив, в котру Відповідач просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому, Відповідач  вказав, що Договір №720 на «Будівництво спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району» від 6 грудня 2019 року, укладений між Позивачем та Відповідачем, не передбачав поетапного розрахунку проміжними платежами, оскільки до нього не був доданий план фінансування будівництва. На переконання Відповідача зазначені обставини спростовують доводи Апелянта  щодо обмеження рамок заявленого позову лише стягненням за конкретним Актом приймання виконаних робіт КБ-2в за грудень 2019 року вартістю 239774 гри, оскільки договором не був передбачений поетапний розрахунок та не був розроблений план фінансування будівництва. Як вказує Відповідач експерт досліджував всі виконані роботи за договором підряду №720 від 6 грудня 2019 року і в результаті проведеного співставлення встановив невідповідності вартостей виконаних робіт в актах та кошторисах і встановив перевищення фактичних цін будівельних конструкцій та матеріалів в актах виконаних робіт проти поточних цін визначених кошторисами. Відповідач зазначає, що Позивач виконував роботи за проектом «Будівництво спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі» на свій ризик без погодженого плану фінансування, без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), і що, в свою чергу,  призвело до порушення норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та, як наслідок, унеможливлює подальше прийняття в експлуатацію зазначеного вище об`єкту будівництва (том 2,                а.с. 106-108).

Північно-західний апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до частини 1    статті 270 ГПК України: у суду апеляційної інстанції   справи переглядаються  за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження,   з урахуванням особливостей,    передбачених   у цій главі.
Згідно частини 2   статті 270 ГПК України: розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Частиною 3    статті 270 ГПК України    передбачено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням   учасників справи, крім випадків,   передбачених частиною   десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього    Кодексу.
В силу дії частини 10    статті   270 ГПК України: апеляційні скарги   на рішення господарського суду у справах   з ціною позову меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,          крім тих,    які не підлягають    розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,   розглядаються судом     апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно частини 13  статті 8 ГПК України: розгляд справи   здійснюється в порядку письмового провадження за наявними   у справі матеріалами,   якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Разом з тим, суд констатує, що види справ, що не підлягають розгляду в порядку спрощеного          позовного провадження визначені в частині 4    статті 247 ГПК України.
Суд констатує, що дана справа № 924/636/22 не підпадає під дані винятки.
Водночас, суд констатує, що згідно   статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з    1 січня 2023 року   встановлено прожитковий мінімуму на одну    працездатну особу в розмірі 2684 грн Відтак, максимальна ціна позову, що підлягає під дію частини 10    статті 270 ГПК України    складає 268400 грн 00 коп. (що є більшою сумою, ніж сума позовних вимог в даній справі).
З огляду на вищевказане,   колегія апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи на предмет їх підставності та предметності в розрізі вимог частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалила рішення здійснювати    розгляд даної скарги без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в такому випадку судове засідання не проводиться.
   Відповідно, ухвалою суду від 29 березня 2023 року повідомлено сторін    про те, що розгляд справи №903/250/22 проводитися в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи, постанова по даній справі буде виготовлена до    29 травня 2023 року включно. 
Відтак,   дослідивши    матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу,   апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу Позивача слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
При цьому,   суд   апеляційної інстанції  виходив з наступного.

6 грудня 2019 між Відповідачем та Позивачем, укладено договір №720 (надалі – Договір, том 1, а.с.20-21).
11 грудня 2019 року сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору (том 1, а.с.22).
Згідно пунктів 1.1, 1.3 Договору, Відповідач доручає, а Позивач бере на себе зобов`язання по виконанню «Будівництво спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району».    Відповідач зобов`язався прийняти виконані роботи та оплатити їх.
Відповідно до пункту 2.1 Договору, договірна ціна робіт, що доручені для виконання «Виконавцю» складає 1254551 грн.
В силу дії пункту 5.2 Договору, Відповідач проводить розрахунки за виконані роботи на підставі довідки вартості виконаних робіт (форма КБ-3) та актів виконаних робіт (форма КБ-2) не пізніше 10 днів після підписання уповноваженими представниками сторін.
У відповідності до пункту 6.1 Договору, Відповідач несе відповідальність за своєчасне фінансування вищевказаних робіт.
Як слідує з доводів Позивача, на виконання умов Договору Позивачем проведено роботи з будівництва спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району про що складено:
• акт за грудень 2019 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, у відповідності до якого вартість виконаних будівельних робіт становить 324636  гривень, в тому числі ПДВ в сумі 16232 гривень (том 1, а.с. 30-33);
• акт за грудень 2019 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, у відповідності до якого вартість виконаних будівельних робіт становить 629855 гривень, в тому числі ПДВ в сумі 31493  гривень (том 1, а.с.25-28);
• акт за грудень 2019 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, у відповідності до якого вартість виконаних будівельних робіт становить 239774  гривень, в тому числі ПДВ в сумі 11989 гривень (том 1, а.с.35-38).
У відповідності до виписки по банківському рахунку Позивача  № НОМЕР_1 в АТ «Укрсиббанк» за період 10 грудня 2019 року по 21 грудня 2019 року, Відповідачем оплачено роботи згідно двох актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2019 року, а саме: 10 грудня 2019 року на суму 324 636 грн; 21 грудня 2019 року на суму 629 855 грн (том 1, а.с. 40-41).
Згідно даних офіційного порталу оприлюднення інформації про публічні закупівлі України «Рrozzoro», 20 грудня 2019 року між Відповідачем та приватним підприємцем ОСОБА_1 (далі - Виконавець), укладено Договір №90/804, далі - Договір 90/804 (том, а.с.42-43).
В силу дії пункту 1.1 Договору №90/804, Відповідач доручив, а Виконавець здійснює технічний нагляд за Будівництвом спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району.
Пунктами 6.1, 6.2 Договору №90/804, узгоджено, що Виконавець забезпечує контроль виконання робіт на об`єкті у відповідності до проектно-кошторисної документації, проводить перевірку виконаних підрядних робіт, контролює стан та якість виконання вказаних робіт з моменту підписання Договору та має право вимагати від Позивача усунення неякісно виконаних робіт.
Відповідно до пункту 3.2 Договору №90/804, оплата Замовником виконаних робіт за предметом Договору здійснюється після надання Виконавцем Акта виконаних робіт.
Згідно даних офіційного інформаційного ресурсу з відкритими даними про використання бюджетних коштів в Україні «spending.gov.ua», 23 грудня 2019 року Позивач оплатив ПП «Грицай Володимир Дмитрович» послуги з технічного нагляду за Будівництво спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району згідно умов Договору №90/804 (том 1, а.с.44).
В той же час, як вбачається з матеріалів справи, 6 травня 2021 року Позивачем листом за вих. №22 скеровано примірник Акту приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за грудень 2019 року вартістю 239774 грн на адресу Відповідача для здійснення його підписання та оплати. Вказаний лист зареєстрований Відповідачем 6 липня 2021 року за вхідним номером 1829/12/1-21, що підтверджується відтиском печатки Відповідача та написом вхідного реєстраційного номеру (том 1, а.с.87).
Разом із цим, на адресу Відповідача скеровувалась претензія про стягнення суми заборгованості за виконані роботи за вих. №15 від 22 червня 2021 року згідно акту приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за грудень 2019 року на суму 239774 грн, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» №4540501344957 від 22 червня 2021 року та корінцем про вручення поштового відправлення 25 червня 2021 року за №4540501344957 (том 1, а.с.88-92).
Лист від 6 травня 2021 року за вих. №22, з актом виконаних робіт та претензією за вих. №15 від 22 червня 2021 року залишені Відповідачем  без належного розгляду, реагування та оплати.
Несплата Відповідачем таких платежів стала підставою для звернення Позивача до суду, з метою захисту порушеного, на думку Позивача, права, з позовом  про стягнення з Відповідача боргу в розмірі 239774 грн. 

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
В силу дії   статті  530 Цивільного кодексу  України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до   статті  837 Цивільного кодексу України,    за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно з положеннями пункту 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. 
У відповідності до статті 843 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.
Статтею 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. 
В силу дії статті 854 Цивільного кодексу України,  якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.                              
Згідно з положеннями статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Частиною 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як передбачено статтею 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З поданої Відповідачем апеляційної скарги, вбачається що всі її заперечення зводяться до того, що перевищення вартості виконаних робіт та матеріалів по відношенню до кошторисної документації, що встановлені по актах приймання виконаних робіт, не є предметом спору в даній справі, та не оспорюються жодною стороною, і оплачені Відповідачем, а тому на переконання Позивача є всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в сукупності з вищенаведеною нормативно-правовою базою законодавства України, колегія суду досліджує доводи та заперечення Позивача, наведені в апеляційній скарзі щодо відповідності вартості виконаних робіт по актах за грудень по відношенню до кошторисної документації.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 9 серпня 2022 року призначено в справі судову будівельно-технічну експертизу.
У відповідності до результатів проведеного експертного дослідження, оформлених висновком експертизи № 2985 (том 1, а.с.233-241), по питаннях, поставлених  експерту, зроблені наступні висновки:
«По першому питанню (чи відповідає проектно-кошторисна документація щодо виконання робіт «Будівництво спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району» вимогам нармативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, БНіП, тощо) України, в тому числі і вартість проектних робіт станом на грудень 2019 року? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?):
Проектно-кошторисна документація щодо виконання робіт з «Будівництва спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району», а саме робочий проект не відповідає за своїм складом вимогам ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» (Додаток Д).
В складі робочого проекту відсутні розділи «Пояснювальна записка» та «Організація будівництва».
Вартість проектних робіт згідно договору становить 45498,0 грн. і визначена кошторисом №1 (форма 2-П) на проектні роботи (додаток №1 до Договору №306/341 від 26 червня 2019 року) відповідно Збірника цін на проектні роботи №52 табл. 4, 5 з застосуванням діючих коефіцієнтів.
Необхідно зазначити, що будівництво спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району здійснювалось в порушенням вимог «Закону про регулювання містобудівної діяльності №3038-VI від 17 лютого 2011 року, а саме статті 34, якою обумовлено право на виконання будівельних робіт.
Замовник має право виконувати будівельні роботи після:
·          подання замовником повідомлення про початок виконання будівельник робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1);
·          виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.
Після відкликання замовником - Іваничівською селищною радою повідомлення про початок виконання будівельних робіт роботи по «Будівництву спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району» виконувались відповідно договору підряду №720 від 6 грудня 2019 року.
По другому питанню (який перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт згідно договору підряду №720 від 6 грудня 2019 року на «Будівництво спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району», укладеного між Позивачем та Відповідачем?):
Перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт згідно договору підряду №720 від 06.12.2019 на «Будівництво спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району», укладеного між позивачем (ТОВ «Полімер» - Виконавцем) та Відповідачем (Іваничівською селищною радою - Замовником) відповідають переліку та об`ємам зазначеним в актах приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в за грудень 2019 року та проектно-кошторисній документації. (Таблиця №1).
Не виконувались передбачені договором підряду, а саме договірною ціною та проектно-кошторисною документацією роботи з улаштування воріт, мощення тротуарною плиткою бігових доріжок та влаштуванню сегментів (п.п. 19-20, 30-33, 34-36 локального кошторису №2-1-1 до договірної ціни).
По третьому питанню (яка вартість фактично виконаних будівельних робіт згідно договору підряду №720 від 6 грудня 2019 року на «Будівництво спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району», укладеного між Позивачем та Відповідачем:
Враховуючи, що при визначенні переліку та обсягів фактично виконаних робіт по будівництву спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району встановлена відповідність переліку та об`ємів фактично виконаних будівельних робіт згідно договору підряду №720 від 6 грудня 2019 року переліку та об`ємам, зазначеним в актах приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в за грудень 2019 року, за відсутності накладних на будівельні матеріали з фактичними цінами їх придбання та даних вартості застосованих машин та -механізмів фактична вартість виконаних робіт приймається відповідно вартості визначеній актами ф. КБ-2в за грудень 2019 року і становить 1194265 грн.
По четвертому питанню (чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних будівельних робіт згідно договору підряду №720 від 6 грудня 2019 року на «Будівництво спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іванці Іваничівського району», укладеного між Позивачем та Відповідачем обсягам та вартості, визначеним проектно-кошторисною або первинною звітною документацією:
Обсяги фактично виконаних будівельних робіт згідно договору підряду №720 від 6 грудня 2019 року на «Будівництво спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району», укладеного між Позивачем  та Відповідачем  відповідають обсягам, визначеним проектно-кошторисною та первинною звітною документацією, а саме актам приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в за грудень 2019 року.
Вартість фактично виконаних будівельних робіт згідно договору підряду №720 від 6 грудня 2019 року на «Будівництво спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району», укладеного між Позивачем  та Відповідачем не відповідає вартості, визначеній кошторисною документацією із за перевищення фактичних цін на будівельні, матеріали в актах приймання виконаних робіт ф КБ-2в проти поточних цін, прийнятих в кошторисах. Вартість будівельних матеріалів в актах приймання виконаних робіт ф КБ-2в перевищує їх кошторисну вартість на 147470 грн (Таблиця №2).
По п`ятому питанню (чи відповідають виконані будівельні роботи об`єкту в частині (вироби, матеріали, людино-дні, машино-години) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, БНіП, стандартам, технічним умовам, тощо)? Якщо не відповідають, то в чому підлягають невідповідності:
В зв`язку з тим, що виконавцем будівельних робіт ТзОВ «Полімер» по об`єкту «Будівництво спортивного комплексу (відкритих плошинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району» клопотання експерта в частині надання додаткових документів, а саме накладних на придбані будівельні матеріали та документів на застосовані або орендовані машини та механізму не задоволено, встановити відповідність фактично застосованих будівельник матеріалів, виробів, машин і механізмів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, БНіП, стандартам, технічним умовам) не надається можливим.
По шостому питанню (чи відповідає первинна документація (форми КБ-2в, КБ-3, тощо) та виконавча документація з «Будівництва спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району» за порядком  складання і розрахунками вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності:
Первинна документація, а саме акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість форми КБ-2 по будівництву спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) в смт. Іваничі Іваничівського району складені з застосуванням програмного комплексу АВК-5 за затвердженими типовими примірними формами. За порядком складання і розрахунками акти ф. КБ-2 та довідки КБ-3 відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, до кожного акта форми КБ-2в додані підсумкові відомості ресурсів та розрахунки загально-вир6бничиі витрат.
Надана виконавча документація, а саме «Загальний журнал робіт» та Акти на закриття прихованих робіт відповідають за порядком складання вимогам ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», а саме Додатку А та Додатку В.
Дослідивши даний висновок експерта судова колегія констатує наступне.
Відповідно до частин 1,2 статті 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
В силу дії статті 104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінка доказів має свій зміст: визнання допустимості, належності, достовірності, вірогідності, достатності і взаємозв`язку всієї сукупності доказів.
Відповідно до статтей 104, 86 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивач вказує, що оскільки, Акт приймання виконаних робіт КБ-2в за грудень 2019 року вартістю 239774 грн (в тому числі ПДВ в сумі 11989) підписаний інженером технічного нагляду ПП «Грицай Володимир Дмитрович», який згідно умов Договору №90/804 здійснював технічний нагляд за Будівництвом спортивного комплексу (відкритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничівського району, то  вказана обставина на переконання Позивача підтверджує факт виконання Позивачем робіт на вказану суму.
З приводу зазначеного, колегія суддів зауважує, що підписання замовником актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), які є первинним обліковим документом у розумінні Закону України “Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні” і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні” та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин по суті, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.
Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. За визначенням статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (надалі - Положення), затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88. 
За змістом пунктів 2.1-2.4 Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
В той же час, залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
За вказаних обставин, колегія суддів констатує, що факт здійснення господарської операції, а саме надання послуг Відповідачу, повинен підтверджуватися належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами.
При цьому статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що виконавець може підписати акт в односторонньому порядку. Такий акт вважатиметься погодженим, а послуги - наданими в повному обсязі.
Відтак, надання послуг оформляється актом виконаних робіт (наданих послуг), який підписується обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті, і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Зважаючи на все вищевстановлене в даній постанові в правовому полі дії норм чинного Законодавства України колегія суддів зауважує, що акти за грудень 2019 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в  на суму 324636 грн (в тому числі ПДВ в сумі 16232    грн; том 1, а.с. 30-33);    за грудень 2019 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в на суму 629855 грн в тому числі ПДВ в сумі 31493 грн (том 1, а.с.25-28); за грудень 2019 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в  на суму 239774 грн в тому числі ПДВ в сумі 11989 грн (том 1, а.с. 35-38) є основними документами та повинні оформлятися при виконанні робіт та одночасно з цим акти виступають первинним документом бухгалтерського обліку.
При цьому, колегія суддів зазначає, що всі ці акти оформлені за Договором та на виконаня умов Договору, в силу якого виникли спірні правовідносини. В той же час, позовні вимоги Позивача сформовані саме в розумінні виконання ним робіт за Договором (а не за актом без існування письмового Договору щодо виконання таких робіт).
Таким чином у разі подачі позову щодо оплати заборгованості за виконані роботи суд не лише вправі, а зобов`язаний встановити факт існування дійсної заборгованості за таким правочином, з огляду на, що здійснивши дослідження всіх обставин справи в контексті результатів дослідження саме акту виконаних робіт за грудень 2019 року (а не будь-якого іншого) суд першої інтснації жодним чином не вийшов за межі позову (котрий обгрунтовано виконання робіт за договором), відповідно суд апеляційної інтснації відхиляє доводи апеляційної скарги.
Що ж до доводів апеляційної скарги, відносно того, що судом першої інстанції безпідставно проведено дослідження по всім трьом видам робіт та актам, які вже оплачені та не оскаржуються Відповідачем, то колегія суддів зауважує, що оплата таких робіт проведена саме за кошти держави, а наполягання Позивача щодо залишення поза увагою суду встановленої невідповідності вартості виконаних робіт по відношенню до кошторисної документації, свідчить по намір Позивача залишити за собою кошти понад суму, яка б дісно підлягала оплаті за виконані роботи по відношенню до кошторисної документації.   
Відтак, колегія суду критично оцінює доводи апелянта, щодо не дослідження питання існування заборговності по Договору (виключно досліджуючи тільки один акт за грудень з трьох), адже така позиція в даному випадку вказує на бажання сторони отримати (зберегти) додаткові кошти за рахунок іншої сторони за встановлення факту невідповідності вартостей виконаних робіт та матеріалів по відношенню до кошторисної документації.
Таким чином, двосторонній характер договору про надання послуг зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору виконавець бере на себе обов`язок надати замовнику послуги і водночас набуває права вимагати її оплати, а замовник у свою чергу зобов`язаний здійснити розрахунок за надані послуги.
Як вже зазначалось, підставами заявленого позову є те, що Відповідачем не оплачені послуги згідно акту за грудень 2019 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в на суму 239774 грн в тому числі ПДВ в сумі 11989 грн (том 1, а.с. 35-38), що призвело до виникнення заборгованості Відповідача перед Позивачем у заявленій до стягнення сумі по Договору. 
В той же час, підписавши Договір, сторони погодили зміст послуг та їх кінцевий результат.
Якщо у договорі про надання послуг сторони визначили акт виконаних робіт суттєвим елементом встановлених між ними правовідносин, то Договір як джерело матеріального права у вирішенні спору підлягає застосуванню у повному обсязі згідно зі статтями 6, 11 Цивільного кодексу України. 
Між тим, пунктом 5.2 Договору, сторони визначили, що Відповідач проводить розрахунки за виконані роботи на підставі довідки вартості виконаних робіт (форми КБ-3) та актів виконаних робіт (КБ-2) не пізніше 10 днів після підписання уповноваженими представниками сторін.
В той же час, як слідує з доказів, долучених до матеріалів справи, з боку Відповідача жодних зауважень з приводу кількості чи якості наданих послуг щодо актів за грудень 2019 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в на суму 324636 грн, в тому числі ПДВ в сумі 16232   грн (том 1, а.с. 30-33);    за грудень 2019 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в  на суму 629855 грн тому числі ПДВ в сумі 31493 грн (том 1, а.с. 25-28) не надходило. Акти здачі виконаних робіт (за винятком акта за грудень 2019 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в  на суму 239774 грн в тому числі ПДВ в сумі 11989 грн; том 1, а.с.35-38) підписані Відповідачем без жодних застережень, що свідчить про належне прийняття останнім наданих послуг.
Відповідно до положень частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України у разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта, визнані судом обґрунтованими.
Окрім того, згідно частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) Законом та умовами укладеного між сторонами Договору покладено саме на замовника. Відповідно до умов Договору та вимог чинного Законодавства, які регулюють спірні правовідносини, підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. 
Враховуючи вищевисвітлене, діючи в правовому полі частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України, колегія суддів прийшла до висновку про те, що підписавши Договір та Акти виконаних робіт, Відповідач прийняв надані Позивачем послуги, а його необґрунтована відмова від оплати таких послуг є порушенням господарського зобов`язання.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Відтак, акт здачі-приймання наданих послуг, який містить усі обов`язкові реквізити первинного документа бухгалтерського обліку, в силу норм Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” є первинним документом, який містить відомості про господарську операцію.
Акт приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за грудень 2019 року вартістю 239774 грн підписаний Відповідачем в особі директора ОСОБА_2 та скріплений печаткою Позивача, а також підписаний інженером технічного нагляду ОСОБА_1 та скріплений його печаткою.
Поряд з цим, як слідує з матеріалів справи, 6 травня 2021 року Позивач листом за вих. №22 скеровані примірник Акту приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за грудень 2019 року вартістю 239774 грн Відповідачу для здійснення його підписання та оплати. Вказаний лист, зареєстрований Відповідачем 6 липня 2021 року за вхідним номером 1829/12/1-21, що підтверджується відтиском печатки Відповідача та написом вхідного реєстраційного номеру.
Поряд із цим, на адресу Відповідача скеровувалась претензія про стягнення суми заборгованості за виконані роботи за вих. №15 від 22 червня 2021 року згідно акту приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в з грудень 2019 року на суму 239774 грн, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» №4540501344957 від 22 червня 2021 року та корінцем про вручення поштового відправлення 25 червня 2021 року за №4540501344957.
Беручи до уваги те, що роботи за Договором №90/804 оплачені в повному обсязі, а тому зважаючи на пункті 3.2, 4.1, 4,2, 6.1, 6.2 Договором №90/804, у Позивача є достатні підстави стверджувати, що роботи з технічного нагляду виконані в повному обсязі, перевірку об`ємів виконаних підрядних робіт їх стану та якості здійснено інженером технічного нагляду, про що також свідчить відповідний напис інженера технічного нагляду на акті «об`єми перевірив», а Відповідач прийняв факт виконаних Позивачем та перевірених ПП ОСОБА_1 робіт згідно акту приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за грудень 2919 року.
У відповідності до умов Договору на здійснення технічного нагляду, інженер технічного нагляду ОСОБА_1 , як спеціаліст у галузі будівництва, уповноважений Відповідачем на здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва.
Водночас, зважаючи на доводи апеляційної скарги Позивача щодо того, що суму невідповідності кошторисній документації проведених робіт необхідно віднімати від останнього акту 2019 року (щодо бігової доріжки), колегія суддів дослідивши висновок експерта в розрізі долучених до матеріалів справи доказів зауважує наступне.  
Як слідує з висновку експерта, обсяги фактично виконаних будівельних робіт згідно Договору відповідають обсягам, визначеним проектно-кошторисною та первинною звітною документацією, а саме актам приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2019 року.
Вартість фактично виконаних будівельних робіт згідно Договору на «Будівництво спортивного комплексу (відритих площинних споруд) у смт. Іваничі Іваничіського району» не відповідає вартості, визначеній кошторисною документацією із за перевищення цін на будівельні матеріали в актах приймання виконаних робіт форми КБ-2в проти поточних цін прийнятих в кошторисах.
Вартість будівельних матеріалів в актах приймання виконаних робіт форми КБ-2в перевищує їх кошторисну вартість на 147470 грн.
При цьому колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що експерт досліджував всі виконані роботи за Договором і в результаті проведеного співставлення встановлені невідповідності вартостей виконаних робіт в актах та кошторисах і встановлено перевищення фактичних цін будівельних конструкцій та матеріалів в актах виконаних робіт проти поточних цін визначених кошторисами.
При цьому доводи апелянта щодо того, що акти за грудень 2019 року в розмірі 324636 грн та за грудень 2019 року в розмірі 629855 грн оплачені Відповідачем повністю, а предметом спору є стягнення боргу тільки за актом за грудень 2019 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в на суму 239774 грн, колегією суддів відхиляються, оскільки експертним дослідженням встановлено, що перевищення виконаних робіт здійснено по трьох актах, саме тому у задоволенні 147470 грн (по трьох актах в сукупності) слід відмовити, як таких, що заявлені безпідставно.
Відтак, колегія суддів, встановивши під час розгляду справи порушення, не може залишити їх поза увагою, зважаючи і на ту обставину, що в даному випадку дослідженню підлягали саме роботи виконані по актах за грудень 2019 рік за держапвні кошти, а не по будь-яких інших актах та періодах, тобто колегія суддів не вийшла за межі позовних вимог та дослідження доказів, котрі не мають відношення до даних правовідносин.  
З огляду на зазначене, беручи до уваги наявність доказів того, що Позивач виконав свої зобов`язання в обсягах підтверджених належними доказами та висновком судової експертизи, колегія суддів прийшла до висновку, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача коштів у сумі 92304 грн заборгованості підлягає до задоволення, в задоволенні решти позову відмовити.  
Дане рішення прийняте місцевим господарським судом.
Відповідно приймаючи таке рішенні Північно-західний апеляційний господарський суд залишає рішення місцевого господарського суду без змін.
Таким чином, колегія суддів вважає посилання Позивача, викладені в апеляційній скарзі щодо судового рішення, безпідставними, документально необґрунтованими, та відхиляються з підстав, вказаних вище в даній постанові. 
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, відповідно, колегія суддів залишає судове рішення без змін.
Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на Позивача, згідно   статті 129 ГПК України.
                Керуючись статтями 129, 269-276,   281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
 
       ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер" на рішення Господарського суду Волинської області від 21 лютого 2023 року в справі №903/250/22   - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Волинської області від 21 лютого 2023 року в справі №903/250/22    - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України, дана справа не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.
5. Справу № 903/250/22 повернути Господарському суду Волинської  області.

Головуючий  суддя                                                                      Василишин А.Р. 

        Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.  

Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.