Київський апеляційний суд                                                                              

Провадження № 33/1700/2022                                                         Головуючий в суді першої інстанції:Лисенко В.В.                                                                                                                                                                                                                                                           Доповідач: Гладій С.                                                                                       
Єдиний унікальний № 369/15173/21                                                                                                Доповідач: Гладій С.В.
Категорія: ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130  КУпАП
 
П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
        02 грудня 2022 року	                                                    м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Александрова  Д.О., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від  11 квітня 2022 року стосовно
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
В С Т А Н О В И В:
 
            Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 20022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
Згідно з постановою суду, 06 жовтня 2021 року близько 17 годин 54 хвилин по вулиці Київській, 1, в місті Вишневе Бучанського району (колишній Києво-Святошинський район) Київської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «Hyundai Tuscon», д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Своїми діями   ОСОБА_1 порушив п.п. 10.3, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , за досліджуваних обставин, в часі та місці, керував «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена рухливість ходи та мови, неприродна блідість), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись рішенням суду, адвокат Александров Д.О. в інтересах     ОСОБА_1 в апеляційній сказі з уточненнями просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2022 року, якою останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та  закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що під час розгляду справи суд порушив права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про відкладення розгляду справи у зв`язку з воєнним станом на території України та наявною реальною загрозою життю, здоров`ю, і таким чином суд позбавив можливості реалізувати процесуальні права в повному обсязі.
Щодо незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, то адвокат зазначає, що останній не порушував вимоги п.п. 10.3, 13.1 Правил дорожнього руху, та вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія «Hyundai Tuscon», який не дотримався швидкісного режиму та дистанції.
  Також адвокат вказує, що докази, на яких ґрунтується висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недопустимими, оскільки: 
-  згідно з положеннями ст. 266 КУпАП, огляд на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його здійснення,   разом з тим ОСОБА_1 до лікаря-нарколога був направлений зі сплином більше 2-х годин;
-  працівники поліції, в порушення п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направляли ОСОБА_1 до лікарні в смт. Глеваха, проте КНП «Вишневська міська лікарня» знаходиться ближче по відстані та має дозвіл на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння;
-  поліцейські не повідомляли ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння; 
-  в протоколі серії ААБ № 076895 від 06 жовтня 2021 року  містяться виправлення в часі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції;
-  після оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом.
   На  переконання апелянта в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,  а тому провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Одночасно в апеляційній скарзі апелянтом порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2022 року, поважність причин пропуску якого обґрунтував тим, що вперше апеляційна скарга на рішення місцевого суду подана в строк, передбачений ст. 294 КУпАП, проте постановою Київського апеляційного суду від 23 травня 2023 року була повернута за відсутності певних додатків.
 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Александрова Д.О. на підтримку доводів клопотання та апеляційної скарги, старшого інспектора ВРПП Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції Зєваєва А.О., дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання і апеляційної скарги, відтворивши відеозапис подій, слід прийти до наступних висновків.
 
Як вбачається з матеріалів провадження, постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо ОСОБА_1 постановлена 11 квітня 2022 року. В строк, передбачений ст. 294 КУпАП, 16 квітня 2022 року адвокатом           Александровим Д.О. подана апеляційна скарга, проте, за відсутності Протоколу створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису, постановою Київського апеляційного суду від 23 травня 2022 року повернута апелянту.
 
Виходячи з того, що апеляційна скарга, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, була подана 16 червня 2022 року, тобто одразу після отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 23 травня 2022 року, то строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду підлягає поновленню.
 
В суді апеляційної інстанції частково знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги адвоката Александрова Д.О. про неналежне виконання судом положень ст. 268 КУпАП, що, в свою чергу призвело до розгляду справи судом 11 квітня 2022 року без участі ОСОБА_1 та його захисника, проте під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 отримав можливість для реалізації всіх своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та скористався нею, тобто його процесуальні права були відновлені.
 
            Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в          ст. 294 КУпАП.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
 
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
            Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
            Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення, складених  стосовно  ОСОБА_1 , винність якого у порушенні ним п. п. 10.3, 13.1, 2.5 Правил дорожнього руху за обставин, викладених в постанові, підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами в справі, за які настає відповідальність за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Так, пунктом 13.1 Правил дорожнього руху визначено, що водій, незалежно від швидкості руху дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
 
Відповідно до п. 10.3 цих Правил у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
 
Таким чином, вказаними пунктами Правил передбачено беззаперечний обов`язок водіїв транспортних засобів стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, також під час руху дотримуватися безпечної дистанції та інтервалу.
 
Висновок суду в частині визнання ОСОБА_1 винним у порушенні п.п. 10.3, 13.1 Правил дорожнього руху, відповідає фактичним обставинам провадження та ґрунтується на оцінці доказів по справі. 
 
Правильність такого висновку підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 076895 від 06 жовтня 2021 року, з якого вбачається, що в цей день о 17 годин 54 хвилин по вулиці Київській, 1, в місті Вишневе Бучанського району Київської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «Hyundai Tuscon», д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 1).
 
Зафіксовані указаним протоколом обставини узгоджуються з: даними схеми дорожньо-транспортної пригоди від 06 жовтня 2021 року, на якій відображені напрямок руху транспортних засобів, їх розташування після зіткнення та локалізація отриманих механічних пошкоджень (а.с. 3); письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 (а.с. 4, 5); відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, на якому зафіксовано, що автомобіль «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні з лівої в праву смугу руху не надав переваги в русі транспортному засобу «Hyundai Tuscon», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися водій ОСОБА_1 (а.с. 64).
Протокол та схема дорожньо-транспортної пригоди підписані ОСОБА_1 без будь-яких застережень, а указані адвокатом в апеляційній скарзі недоліки//виправлення в часі вчиненого адміністративного правопорушення - жодним чином не впливають на допустимість даних документів як доказів чи достовірність зафіксованих ними відомостей.
За поясненнями старшого інспектора ВРПП Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції Зєваєва А.О., наданими ним в суді апеляційної інстанції, в протоколі помилково зазначений час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як 15 год. 54 хв., в той час як дорожньо-транспортна пригода мала місце о 17 год. 54 хв., що знайшло своє підтвердження письмовими пояснення учасників події.
Таким чином, оцінка перевірених та досліджених в судовому засіданні наявних у справі доказів у їх сукупності об`єктивно спростовує твердження в апеляційній скарзі про те, що зіткнення автомобілів сталось не з вини ОСОБА_1 , а внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 , який рухався в своїй смузі, не змінюючи ні швидкість, ні напрямок руху, в той час як ОСОБА_1 на великий швидкості різко перелаштувався в праву смугу руху. 
Будь-яких інший доводів з приводу невірної, на думку адвоката Александрова Д.О., оцінки обставин дорожньо-транспортної пригоди  - в апеляційній скарзі не наведено.  
За встановлених вищенаведених обставин, висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п.п. 10.3, 13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, є правильними і обґрунтованими.
Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП. 
 
Що стосується притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП то доводи сторони захисту про те, що у суду не було законних підстав для винесення такого рішення,  є безпідставними, виходячи з наступного.
 
Так, не дивлячись на невизнання  ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху підтверджується сукупністю досліджених доказів в справі.
 
Відповідно до п. 2.5  Правил дорожнього рухуводій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
            Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому                               ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Разом із цим, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що  знижують увагу та швидкість реакції.
 
            Судом апеляційної інстанції встановлено, що вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху,  як про це переконливо свідчать докази у справі, ОСОБА_1 виконано не було та його винуватість у вчиненні правопорушення, за обставин, викладених у постанові, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ              № 076861 від 06 жовтня 2021 року (а.с. 2), письмовими поясненнями свідків  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 6), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 8). 
 
            Доводи захисника про те, що вказані докази є недопустимими - не ґрунтуються на матеріалах справи.
 
            Так, протокол про адміністративне правопорушення від 06 жовтня 2021 року складений уповноваженою на те особою, без істотних порушень вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, зокрема, в протоколі вказані ознаки наркотичного сп`яніння водія  ОСОБА_1 , які були виявлені поліцейським, та дії водія в присутності двох свідків щодо відмови від огляду на стан сп`яніння, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
 
            Крім того, як убачається з протоколу,  ОСОБА_1 відмовився від підпису вказаного документу, проте і не вказав про неправомірні дії поліцейських та/або про відсутність у нього ознак сп`яніння і підстав для проведення відповідного огляду. 
 
Не викликають жодних сумнівів у їх достовірності і письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які складені на виконання вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06 листопада 2015 року № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, а їх зміст узгоджується з фактичними обставинами правопорушення, наведеними у протоколі та переконливо доводить, що саме в присутності двох свідків водій ОСОБА_1 06 жовтня 2021 року о 20 годині 34 хвилин відмовився на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
 
Це ж підтверджується долученим до протоколу відеозаписом, з якого слідує, що працівником поліції в присутності двох свідків двічі було запропоновано водію      ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, тобто у закладі охорони здоров`я, на що він відмовився навіть після роз`яснення, що у такому випадку щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушенняза ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
З цього ж відеозапису вбачається, що даний протокол про адміністративне правопорушення був зачитаний вголос як ОСОБА_1 , так і свідкам, а тому твердження сторони захисту, що ОСОБА_1 не був обізнаний про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`янння - є безпідставними.
 
            Отже, зафіксовані у відеозапису обставини переконливо доводять, що водій ОСОБА_1 вчинив дії, пов`язані з відмовою від огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, що і було викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків. 
             
            Що стосується відсутності в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу охорони здоров`я, то і цей довід  сторони захисту є неспроможним, з урахуванням того, що  ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого огляду в присутності двох свідків, без будь-яких зауважень з боку самого  ОСОБА_1 , а тому оформлення такого направлення за вказаних обставин не ґрунтується на вимогах закону.
 
            Не заслуговують на увагу і доводи сторони захисту в частині порушення працівниками поліції вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, якою визначено проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. В даному ж випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, а тому складання щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП через проміжок часу, який перевищив дві години - не є порушенням вищезазначених вимог закону.
 
            Неспроможними є доводи адвоката про порушення працівниками поліції  положень п. 12 ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які, на переконання апелянта, всупереч  положенням означеної Інструкції пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд в лікарні в смт. Глеваха, в той час як найближчим закладом охорони здоров`я є КНП «Вишневська міська лікарня», що мала дозвіл на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
            Як слідує з інформації, наданої КНП «Вишневська міська лікарня» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, дане підприємство станом на 06 жовтня 2021 року (тобто на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП) не входило до Переліку закладів охорони здоров`я, які проводили огляди водіїв транспортних засобів з метою виявлення, в тому числі, ознак наркотичного сп`яніння, оскільки лікарня не оснащена вимірювальною технікою та обладнанням, дозволених МОЗ, необхідних для проведення оглядів на ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що листом за № 19 від 02 лютого 2021 року поставлено до відома Департамент охорони здоров`я Київської області.
            Дану обставину підтвердив в суді апеляційної інстанції і працівник поліції       Зєваєв А.О. , зазначивши, що з початку поширення коронавірусної хвороби в Україні в межах Київської області саме Київська міська психоневрологічна лікарня № 3, яка знаходиться в смт. Глеваха, проводила огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, куди і направлявся ОСОБА_1 для проведення відповідного огляду. Підстав направляти ОСОБА_1 для проведення медичного огляду до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» у них не було, оскільки вказана лікарня знаходиться в місті Києві ї її повноваження не  поширюються на Київську область.
 
            Відсутність у провадженні доказів щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом також не є підставою для скасування постанови і закриття провадження в справі, адже зазначена обставина не вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Виходячи з наведеного, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 11 квітня 2022 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні  ст. 251 КУпАП доказах, а тому судове рішення, яке постановлене з дотриманням вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, у зв`язку з чим відсутні законні підстави для його скасування і закриття провадження в справі щодо ОСОБА_1 , як про це просить захисник  в апеляційній скарзі.
 
Адміністративне стягнення на  ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч. 1                                                ст. 130 КУпАП та строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
 
            На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Клопотання захисника Александрова Дмитра Олександровича задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2022 року.
 
            Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 20022 року, якою  ОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями захисника Александрова Дмитра Олександровича - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 

Суддя Київського апеляційного суду                                                       С.В. Гладій