УХВАЛА

08 травня 2023 року 
м. Київ
справа № 160/9720/22
адміністративне провадження № К/990/9968/23 
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 160/9720/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ТАБАКО» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказу та розпорядження, визнання протиправними дій, зобов`язання утриматись від вчинення певних дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2022 року ТОВ «ЮНАЙТЕД ТАБАКО»       звернулося до суду з вимогами визнати протиправним та скасувати Наказ ДПС України від 22.06.2022 № 336 Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ЮНАЙТЕД ТАБАКО»; визнати протиправними дії ДПС України щодо викладення в Акті №3/Ж6/99-00-09-02-01 від 23.06.2022 року «Про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню» інформації про відсутність ТОВ «ЮНАЙТЕД ТАБАКО» у місцях провадження діяльності; визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №150-рл від 30.06.2022 про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами за реєстраційним № 990211202200007, з терміном дії з 25.05.2022 по 225.05.2027, зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами за реєстраційним № 990211202200007, терміном дії з 25.05.2022 по 25.05.2027, та поновити дію зазначеної ліцензії, зобов`язати Державну податкову службу України утриматися від вчинення дій щодо прийняття розпорядження про анулювання ліцензії серії АЖ №077047, реєстраційний номер 376 від 07.06.2017 на підставі акту №3/Ж6/99-00-09-02-01 від 23.06.2022 про становлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню.
Разом з позовом ТОВ «ЮНАЙТЕД ТАБАКО» подало заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження від 30.06.2022 року №150-рл про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі ТОВ «ЮНАЙТЕД ТАБАКО» за реєстраційним №990211202200007, з терміном дії з 25.05.2022 року по 25.05.2027 року, та заборони Державній податковій службі України приймати рішення про анулювання ліценції на виробництво тютюнових виробів ТОВ «ЮНАЙТЕД ТАБАКО», реєстраційний номер 376, серії АЖ №077047 від 07 червня 2017 року до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.
Ухвалою від 11 липня 2022 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд задовольнив         заяву про забезпечення позову, мотивуючи своє рішення тим, що       основним видом економічної діяльності ТОВ «ЮНАЙТЕД ТАБАКО» є виробництво тютюнових виробів (код КВЕД 12.00). Отже, можливість здійснення позивачем господарської діяльності безпосередньо залежить від наявності відповідних ліцензій, анулювання яких призведе до зупинення господарської діяльності підприємства, що матиме невідворотні наслідки, в тому числі, у вигляді збитків, простою обладнання, яке потребує постійного обслуговування, та необхідності вивільнення працівників, які його обслуговують. Судом також враховано те, що лише за період січень - червень 2022 року ТОВ «ЮНАЙТЕД ТАБАКО» сплачено 2 318 826,58 грн. податку на доходи фізичних осіб; внески по соціальному страхуванню 2 785 403,57 грн.; військовий збір у розмірі 212 966,90 грн.; акцизного податку у розмірі 6 640 980,00 грн. Тому, припинення діяльності Товариства позивача призведе до незворотних наслідків у вигляді втрати державного бюджету сум сплачуваних ТОВ «ЮНАЙТЕД ТАБАКО» податків, позбавлення 219 працівників роботи та, як наслідок, заробітної плати під час воєнного стану, повного зупинення виробництва, у зв`язку з відсутністю прибутку від подальшої реалізації виготовленої продукції, що призведе до значних втрат ТОВ «ЮНАЙТЕД ТАБАКО», які у випадку прийняття рішення у цій справі на користь позивача можуть бути пред`явлені до стягнення з бюджету, що посилює негативність таких наслідків.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року, скасовано         ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 в адміністративній справі №160/9720/22 в частині заборони Державній податковій службі України приймати рішення про анулювання ліценції на виробництво тютюнових виробів ТОВ «ЮНАЙТЕД ТАБАКО», реєстраційний номер 376, серії АЖ №077047 від 07 червня 2017 року до набрання законної сили рішенням суду у цій справі та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову       у цій частині.
В іншій частині ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 в адміністративній справі №160/9720/22 залишено без змін.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 160/9720/22.
Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2023 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про поновлення строку на касаційне оскарження відмовлено. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 160/9720/22 залишено без руху, з установленням скаржникам строку для надання до суду касаційної інстанції заяви, клопотання в якому вказати підстави для поновлення строку касаційного оскарження та докази дати отримання ухвал про повернення касаційної скарги та документ про сплату судового збору.
На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником надіслано заяву про продовження процесуальних строків та клопотання про поновлення процесуальних строків.
Клопотання про продовження строку усунення недоліків мотивоване тим, що сплата судового збору відбудеться після надходження відповідного фінансування на рахунок скаржника.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Частина 2 ст. 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору. 
Однак, скаржник не надає доказів вжиття заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень, тобто відсутні докази того, що протягом нового строку судовий збір буде сплачено.
Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була вчинена у встановлений судом строк.
У встановлений строк, наданий скаржнику для усунення недоліків, встановлений саме законом (ч. 3 ст. 332 КАС України), недоліки, які були підставою для залишення касаційної скарги без руху, скаржником не усунуто, а отже заява скаржника про продовження строку для усунення недоліків не підлягає задоволенню.
Таким чином, заявник не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставною для залишення її без руху.
Щодо поновлення строку на касаційне оскарження, Суд зазначає таке.
У вказаному клопотанні податковий орган зазначає, що вже звертався з касаційною скаргою, проте ухвалами Верховного Суду від 30 листопада 2022 року, від 23 січня 2023 року, касаційну скаргу було повернуто скаржнику. 
Наведені скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги, Єдиного державного реєстру судових рішень та згідно відомостей з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», скаржник вже неодноразово реалізовував своє право на касаційне оскарження рішення у цій справі. Однак ухвалами Верховного Суду від 30 листопада 2022 року, від 23 січня 2023 року касаційні скарги було повернуто на підставі ч. 4 ст. 328 КАС України.
Водночас у своїх ухвалах про повернення раніше поданих касаційних скарг Верховний Суд надавав роз`яснення скаржнику щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги.
Звертаючись повторно до суду з касаційною скаргою, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які було вказано Верховним Судом, що свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги.
Зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим.
Так, невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення     її скаржнику, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз положень ст. 5, 13, 328, 329 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з касаційною скаргою) дозволяє дійти висновку, учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. 
Окрім цього, при вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.
Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд звертає увагу на те, що факт перебування податкового органу в процесі реогранізації не може бути підставою для несвоєчасного подання касаційної скарги, оскільки податковий орган є суб`єктом владних повноважень, який має визначену штатним розписом чисельність працівників, а процесуальна дієздатність органу владних повноважень не пов`язана з конкретною службовою особою.
Своєю чергою, негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнанні судом неповажними.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.
Відмовити Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області в задоволені клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 160/9720/22.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 160/9720/22.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін 

                                                                                                              О. О. Шишов