Справа № 149/77/23 
Провадження № 33/801/318/2023
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач: Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича, подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП,

встановив:
Постановою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 183028, 07.01.2023 о 17:20 год. в с. Великий Митник по вул. Гагаріна при виїзді на Т-подібне перехрестя з вул. Центральна, керуючи автомобілем Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не надав переваги в русі автомобілю Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався з правого боку по вул. Центральна, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 16.12 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Не погодившись з постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року адвокат Поворознюк Б. М. в інтересах потерпілої ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Доручити Хмільницькому районному відділу ГУНП у Вінницькій області додатково оглянути місце події та зафіксувати на схемі місце зіткнення транспортних засобів відносно краю заокруглення проїжджої частини; встановити ширину проїжджої частини в місці зіткнення транспортних засобів. 
Призначити по справі комплексну автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. 
На вирішення автотехнічної експертизи поставити такі питання:
-На якому місці дороги сталося зіткнення автомобілів Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 та Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_1 ?
-Яким було взаємне розташування транспортних засобів під час їх зіткнення? 
-Як повинні були діяти водії автомобілів Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху України?
-Чи вбачаються в діях водія автомобіля Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 з технічної точки зору невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України? Якщо так, то чи знаходяться дані невідповідності в причинному зв`язку із наслідками виникнення ДТП?
-Чи вбачаються в діях водія автомобіля Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 з технічної точки зору невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України? Якщо так, то чи знаходяться дані невідповідності в причинному зв`язку із наслідками виникнення ДТП?
Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді цієї справи судом не було забезпечено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, що як наслідок потягло за собою прийняття неправильного судового рішення. 
Вказує, що згідно з висновком експерта від 27.02.2023 № СЕ-19/102-23/3889-ІТ, в результаті проведених досліджень експерт вважає, що зіткнення автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_3 сталося на проїзній частині вул. Гагаріна с. Великий Митник на смузі руху в напрямку перехрестя з вул. Центральною в районі післяаварійого розташування автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 та позначено на схемі ОМДТП під № 3. Вважає, що такий висновок експерта є припущенням, оскільки зроблений не на підставі схеми ОМП, а на підставі фотографій, які містилися у справі. Разом з тим із схеми огляду місця ДТП вбачається, що під час оформлення матеріалів поліцією не зафіксовано на схемі ОМП меже перехрестя (уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини до місця зіткнення). На схемі місце зіткнення транспортних засобів, що позначене під №3, не зафіксовано відносно початку заокруглення краю проїзної частини вул. Гагаріна в селі Великий Митник Хмільницького району. На думку адвоката, експерт не подав до суду клопотання про надання йому додаткових матеріалів, проведення поліцією додаткового огляду місця для здобуття цих даних, а зробив ймовірний висновок, який не є об`єктивним та будується не на фактичних об`єктивних даних, а лише на суб`єктивній оцінці експертом фотографій. Зауважує, що згідно з прийнятими експертом до уваги фотографій неможливо встановити під яким кутом зроблені ці фотографії відносно елементів автодороги та транспортного засобу Опель-Астра. Зауважує, що встановлення місця зіткнення транспортних засобів є важливим, оскільки впливає на подальшу оцінку дій кожного з водіїв з позиції дотримання ними вимог ПДР України та для надання висновку про відповідність їх дій вимогам ПДР України. Враховуючи викладене, вважає, що наданий висновок від 27.02.2023 є неповним і викликає сумніви у його правильності, а тому суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у призначенні повторної комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, не доручив відділу поліції повторно оглянути місце події, із залученням учасників ДТП, з метою отримання додаткових вихідних даних, а саме, встановлення ширини проїжджої частини у місці зіткнення транспортних засобів, прив`язки місця зіткнення до краю заокруглення проїжджої частини.
Потерпіла ОСОБА_1 суду пояснила, що має стаж водія 4 роки. В той день вона на перехресті доріг їхала з вул. Центральна наліво на вул. Гагаріна. Вулиці мають двосторонній рух. ОСОБА_2 рухався по вул. Гагаріна прямо і повинен був її пропустити. Приблизно за метрів 10 до перехрестя вона побачила його автомобіль, який рухався ближче до лівого краю руху, проте проїзд для її автомобіля був. ОСОБА_2 не пропустив її автомобіль і сталося зіткнення. Її автомобіль продовжив рух до паркана. Вона не гальмувала.
ОСОБА_2 суду пояснив, що рухався до перехрестя по вул. Гагаріна і не бачив автомобіль потерпілої, оскільки ще не доїхав до перехрестя. Справа знаходилася автобусна зупинка з жесті і бетонний паркан, а тому він не бачив дорогу по якій рухався автомобіль ОСОБА_1 .. Не доїхавши до перехрестя приблизно 8 метрів, він побачив транспортний засіб потерпілої, який несподівано і на великій швидкості виїхав на його смугу руху. Від удару його транспортний засіб розвернуло наліво, а машина потерпілої поїхала далі і застрягла, збивши паркан на іншій стороні дороги. Зазначив, що в письмових поясненнях потерпіла сама вказала, що повернувши побачила перед собою автомобіль Опель.
Експерт  ОСОБА_3 підтвердив свій висновок, суду пояснив, що вихідні данні при проведенні експертизи бралися з матеріалів справи і флешки, яка знаходиться у справі та були достатні для такого висновку. Те, що місце зіткнення відбулося на проїзній частині по вул. Гагаріна в напрямку руху перехрестя, як зазначено у висновку експерта, можливо було встановити згідно схеми місця ДТП, яка підписана водіями без примусу і зауважень з їх боку, а також фотографій, які не протирічать схемі. Границя перехрестя була визначена відповідно до правил ПДР. Експерт зазначив, що зіткнення відбулося не на перехресті доріг, оскільки ОСОБА_2 до перехрестя не доїхав. При зіткненні автомобіль Опель розвернуло по ходу руху автомобіля Шкода. При цьому зазначив, що траєкторія руху автомобіля Шкода була не така, що при повороті Шкода рухалася через центр перехрестя. 
Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілої – адвоката Поворознюка Б. М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просять її задовольнити, ОСОБА_2 та його захисника Савчук О. Л., які заперечували проти її задоволення, пояснення експерта Діордиці В. М., перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до такого висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, у тому числі, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як прописано у ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до змісту ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, суд дійшов вірного висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, поза розумним сумнівом не підтверджена в ході судового розгляду.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 183028, 07.01.2023 о 17:20 год. в с. Великий Митник по вул. Гагаріна при виїзді на Т-подібне перехрестя з вул. Центральна, керуючи автомобілем Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не надав переваги в русі автомобілю Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався з правого боку по вул. Центральна, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 16.12 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила згідно з п. 1.4 ПДР України.
Перехрестя — місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.
Пунктом 16.12 ПДР України визначено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.
Водій повинен під`їхати до краю проїзної частини, зупинитися або пригальмувати, переконатися у відсутності перешкод для руху та продовжити рух.
Водієві треба виїхати так, щоб бачити дорожню обстановку ліворуч та праворуч, і так, щоб його бачили інші водії.
З висновку експерта від 27.02.2023 № СЕ-19/102-23/3889-ІТ, що надійшов до суду 03.03.2023, судом першої інстанції було встановлено, що в результаті проведених досліджень експерт вважає, що зіткнення автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_3 сталася на проїзній частині вул. Гагаріна с. Великий Митник на смузі руху в напрямку перехрестя з вул. Центральною в районі післяаварійого розташування автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 та позначено на схемі ОМДТП під № 3.
Допитаний в суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_3 суду пояснив, що місце зіткнення відбулося на проїзній частині по вул. Гагаріна в напрямку руху перехрестя, як зазначено у висновку. Зіткнення відбулося не на перехресті доріг, оскільки ОСОБА_2 до перехрестя не доїхав.
Такі пояснення експерта не суперечать іншим матеріалам справи, знайшли своє підтвердження у висновку експерта від 27.02.2023 № СЕ-19/102-23/3889-ІТ, а тому встановлені обставини виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_2 не міг порушити п. 16.12. Правил дорожнього руху щодо проїзду перехресть рівнозначних доріг, оскільки судом встановлено, що він не знаходився на перехресті та не вчиняв дій по його проїзду.
Також після допиту експерта ОСОБА_3 , який склав висновок експерта від 27.02.2023 № СЕ-19/102-23/3889-ІТ, апеляційний суд не знайшов підстав для призначення у справі комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, проведення якої слід доручити експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, оскільки висновок експерта від 27.02.2023 № СЕ-19/102-23/3889-ІТ відповідає вимогам Закону України "Про судову експертизу", висновок експерта є повним, ясним та таким, що не суперечить іншим матеріалам справи й у суду не викликає сумніву в його правильності. Також суд відхиляє доводи щодо неправильності використання експертом певних методик при проведенні експертизи, оскільки сторони, як і суд, не наділений спеціальними знаннями у відповідній галузі.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).
За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, а відтак постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича, подану від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду                               Ю. Б. Войтко