ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4395/23 Справа № 233/2925/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Левчук О.О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 233/2925/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Гладиш К.І. 

сторони:
заявник – Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна, 
заінтересовані особи - ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2023 року, яка постановлена суддею Левчук О.О. у місті Костянтинівці Донецької області та повне судове рішення складено 16 березня 2023 року, -
       
В С Т А Н О В И В:

У  листопаді 2022  року  приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа.
Подання мотивоване тим, що на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. перебуває виконавче провадження № 64996161 з виконання виконавчого листа № 233/2925/20, виданого 02 грудня 2020 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором № IKAPNAІG.140369.001 від 04 липня 2013 року, станом на 17 червня 2020 року, в розмірі 94 377,53 грн, яка складається з: основної заборгованості за кредитом - 51 146 грн. 07 коп.; заборгованості по відсоткам - 36 936 грн. 44 коп.; комісії - 6 295 грн. 02 коп.
30 березня 2021 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження № 64996161, за заявою стягувача ТОВ "Глобал Спліт".
30 березня 2021 року та 07 квітня 2021 року винесено постанови про арешт коштів боржника та направлено для виконання до банківських установ. Відкриті рахунки боржника у банках за переліком відсутні.
07 квітня 2021 року винесено постанову про арешт рухомого та нерухомого майна боржника.
07 квітня 2021 року винесено постанову про розшук автомобіля боржника - GEELY, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
19 серпня 2021 року та 06 листопада 2021 року винесено постанови про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ. Відкриті рахунки боржника у банках за переліком відсутні.
Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.
Відповідно до інформації МВС за боржником зареєстровано транспортний засіб GEELY, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
На запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону України, Державною прикордонною службою України надано відповідь про те, що відомості щодо перетинання кордону боржником з 31 березня 2021 року по 19 серпня 2021 року відсутні.
07 квітня 2021 року направлено вимогу до Міністерства соціальної політики про перебування на обліку, як внутрішньо-переміщена особа, на яку відповідь не надано.
18 серпня 2021 року приватним виконавцем направлено запит до Головного управління ДМС у Донецькій області про надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також відомості про реєстрацію місця проживання громадянина України - боржника. Відповіддю від 03 вересня 2021 року повідомлено, що відомості про документування боржника паспортом громадянина України для виїзду за кордон не значиться.
16 січня 2023 року направлено вимогу до Національної соціальної сервісної служби України про перебування на обліку, як внутрішньо-переміщеної особи. Відповіддю від 26 січня 2023 року повідомлено, що боржник не зареєстрований як внутрішньо-переміщена особа.
16 січня 2023 року направлено вимогу до Державної прикордонної служби України про перетинання державного кордону. Відповіддю ДПСУ від 18 січня 2023 року повідомлено про відсутність відомостей про перетинання державного кордону боржником.
16 січня 2023 року приватним виконавцем направлено вимогу до Держпродспоживслужби щодо надання інформації щодо наявності за боржником тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів. Відповіддю від 19 січня 2023 року повідомлено, що за боржником не зареєстровано сільгосптехніка.
16 січня 2023 року направлено вимогу до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області надати інформацію про осіб-боржників, які отримують пенсії, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника. Відповіддю від 24 січня 2023 року повідомлено, що боржник не перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду, відомості щодо місця роботи відсутні.
16 січня 2023 року направлено вимогу до Департаменту інформаційних технологій УМВС України надати інформацію про перебування на обліку в органах внутрішніх справ; оголошення у розшук в рамках кримінального провадження; про перебування в місцях позбавлення волі. Відповіддю від 19 січня 2023 року повідомлено, що, станом на 18 січня 2023 року, за даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» в установах виконання покарань та в розшуку боржник не перебуває.
Приватний виконавець зазначає, що, з дати набрання законної сили рішення суду та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржником жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі або частково виконання не вчинено, що вказує на ухилення від виконання рішення суду. З дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним поданням, з боржника на користь стягувача стягнень не було, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не звертався, про зміну адреси не повідомляв.
Відповідно до виконавчого листа боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 , тобто, на непідконтрольній території України, куди «Укрпошта» тимчасово не здійснює поштові відправлення, що унеможливлює направлення йому постанови про відкриття виконаного провадження відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». 
Зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачені підстави неможливості виконавчих дій у разі реєстрації боржника в зоні проведення антитерористичної операції та неможливості повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження. Боржник був обізнаний, що ним укладено кредитний договір в 2013 році і відповідно у нього існують кредитні зобов`язання. Боржника суд повідомляв про судовий процес у справі №233/2925/20, але боржник не з`явився, заперечень не надав. Крім того, в України існує можливість дізнатись про судові рішення і виконавчі провадження з відкритих реєстрів, а також із застосунку «Дія», Єдиного реєстру боржників, які діють через систему Інтернет і доступні, в тому числі, і на тимчасово окупованих територіях України. Зазначає, що ухилення від виконання рішення може виражатись як дією, так і бездіяльністю, полягати як у навмисному, так і не у навмисному невиконанні. Приватним виконавцем вжито всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішення, які не дали результату. Боржник, маючи реєстрацію на тимчасово окупованій території, може переміщуватись через контрольно-пропускні пункти з контрольованою територією. Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є дієвою юридичною санкцією, яка в даному випадку зумовить пришвидшення виконання рішення суду.
Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, боржника – громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2023 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, боржника – ОСОБА_1 , стягувач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт».
В апеляційній скарзі Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та задовольнити подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, боржника – ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що боржниця ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань. При цьому, приватним виконавцем були вжиті всі передбачені законом заходи примусового виконання виконавчого документа. ОСОБА_1 , будучи обізнаною про ухваленя рішення суду про стягенння з неї заборгованості, не виконала свій обов`язок з погашення боргу, що, на переконання заявниці, свідчить про ухилення боржниці від виконання рішення суду.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що 30 березня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. відкрито виконавче провадження № 64996161, за заявою стягувача ТОВ "Глобал Спліт" від 01 березня 2021 року, з примусового виконання виконавчого листа №233/2925/20, виданого 02 грудня 2020 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором № IKAPNАІG.140369.001 від 04 липня 2013 року, станом на 17 червня 2020 року, в розмірі 94377 гривень 53 копійки, яка складається з: основної заборгованості за кредитом - 51146 грн. 07 коп.; заборгованості за процентами – 36936 грн. 44 коп.; комісії – 6295 грн. 02 коп..
Відповідно до виконавчого листа, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
30 березня 2021 року приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 64996161 винесено постанову про арешт грошових коштів боржника ОСОБА_1 , яку направлено до АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК».
07 квітня 2021 року винесено постанову про арешт грошових коштів, яку направлено до АТ «ПУМБ», АТ «Ощадбанк».
Встановлено, що у вищезазначених банках відсутні відкриті рахунки боржниці ОСОБА_1 
07 квітня 2021 року винесено постанову про розшук майна боржника - автомобіля GEELY, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
07 квітня 2021 року винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника.
19 серпня 2021 року винесено постанову про арешт грошових коштів, яку направлено до АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», ПАТ «Банк Восток», АТ «КРЕДОБАНК», АТ «ОТП Банк», АТ «АКБ «КОНКОРД», АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», АТ АКБ «Львів», АТ «ІДЕЯ БАНК», АТ «МетаБанк».
06 листопада 2021 року винесено постанову про арешт грошових коштів, яку направлено до АТ «Укрексімбанк», АТ «ІНГ Банк Україна», АТ «УКРГАЗБАНК», АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», АТ «Дойче Банк ДБУ», АТ «АЛЬФА-БАНК», АТ «ПРАВЕКС БАНК», АБ «ПІВДЕННИЙ», АТ «СБЕРБАНК», АТ «А-БАНК», ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК».
У вищезазначених банках відсутні відкриті рахунки боржниці ОСОБА_1 .
Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.
Відповідно до інформації МВС за боржником зареєстрований транспортний засіб - GEELY, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
На запит приватного виконавця, щодо перетину боржником державного кордону України, Державною прикордонною службою України надано відповідь про те, що в період з 31 березня 2021 року по 19 серпня 2021 року відомості щодо перетину державного кордону ОСОБА_1 відсутні.
07 квітня 2021 року приватним виконавцем направлено вимогу до Міністерства соціальної політики про перебування на обліку, як внутрішньо-переміщеної особи, відповіді на який не отримано.
Приватним виконавцем направлено запит до Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області з проханням надати інформацію щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами (паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тощо) та надати відомості про реєстрацію місця проживання громадянина України боржника ОСОБА_1 .
Відповіддю від 03 вересня 2021 року ГУ ДМС в Донецькій області повідомлено, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документованим паспортом громадянина України для виїзду за кордон не значиться.
16 січня 2023 року направлено вимогу до Національної соціальної сервісної служби України про перебування на обліку, як внутрішньо-переміщена особа.
Відповіддю від 26 січня 2023 року повідомлено, що ОСОБА_1 не зареєстрована, як внутрішньо-переміщена особа.
16 січня 2023 року направлено вимогу до Державної прикордонної служби України про перетинання державного кордону.
Відповіддю ДПСУ від 18 січня 2023 року повідомлено про відсутність відомостей про перетинання державного кордону ОСОБА_1 
16 січня 2023 року приватним виконавцем направлено вимогу до Держпродспоживслужби щодо надання інформації щодо наявності за ОСОБА_1 тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів.
Відповіддю від 19 січня 2023 року повідомлено, що за ОСОБА_1 не зареєстровано сільгосптехніка.
16 січня 2023 року направлено вимогу до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області надати інформацію про осіб-боржників, які отримують пенсії, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника.
Відповіддю від 24 січня 2023 року повідомлено, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду, відомості щодо місця роботи відсутні.
16 січня 2023 року направлено вимогу до Департаменту інформаційних технологій УМВС України надати інформацію про перебування на обліку в органах внутрішніх справ; оголошення у розшук в рамках кримінального провадження; про перебування в місцях позбавлення волі.
Відповіддю від 19 січня 2023 року повідомлено, що, станом на 18 січня 2023 року, за даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» в установах виконання покарань та в розшуку ОСОБА_1 не перебуває.
Встановивши відсутність доказів на підтвердження доводів приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. про те, що боржниця свідомо ухиляється від виконання зобов`язань та отримувала копії постанови про відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити, оскільки законом передбачена юридична санкція у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язання, а за ухилення від його виконання, однак докази на підтвердження свідомого невиконання боржницею рішення суду - відсутні.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом першої інстанції. 
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.
Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.
На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.
Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.
Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.
Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:
У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише тоді, коли сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).
Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).
У пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.
Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. вказане вище рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і вказане вище рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии», §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 року за справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).
Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...».
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.
Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 331/8536/17-ц.
Відповідно до частини 1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.
Обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження боржниці ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. посилалася на ухилення нею від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися саме у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.
Відмовляючи у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції правильно виходив з того, що заявником не було надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржницею своїх обов`язків по сплаті боргу та її наміру ухилятися від виконання покладених на неї зобов`язань, а сама по собі наявність невиконаного рішення суду не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржника.
Саме державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.
Окрім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що боржниця вчиняла дії, які унеможливлювали чи ускладнювали виконання рішення суду, та наявності у неї можливості виконати це рішення.
Крім того, заявницею не доведено факту належного повідомлення та підтвердження отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику приватного виконавця.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни - залишити без задоволення.
Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 травня 2023 року.

Головуючий: 

Судді: