Справа № 751/1976/23 	Головуючий у 1 інстанції Ченцова С. М. 	
Провадження № 33/4823/478/23 	  	
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М., 

Розглянув у  місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Кравченка В. В. в  інтересах   ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2023 року,

                                 В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 , інвалід 3 групи,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та стягненням судового збору в сумі 536 грн. 80 коп.
Як установив суд, ОСОБА_1 , 06 березня 2023 року, о 22 год. 43 хв., по вул. Кирпоноса, 16, у місті Чернігові, керував транспортним засобом Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення на право керування,  будучи позбавленим права керування транспортним засобом Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 14 липня 2022 року терміном на 1 рік, що було вчинено повторно на протязі року.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Кравченко В. В. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Звертає увагу, що працівниками поліції під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не було враховано тієї обставини, що дії останнього, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, були вчинені в стані крайньої необхідності, оскільки як вбачається з технічного запису, зробленого працівниками поліції, дружина ОСОБА_1 – ОСОБА_2 підтвердила обставини того, що вона не могла керувати транспортним засобом у зв`язку з тим, що в неї погіршився стан здоров`я - стався гіпертонічний криз, у зв`язку з чим її чоловік був фактично вимушений керувати транспортним засобом аби остання могла отримати відповідну медичну допомогу.
Також звертає увагу на те, що технічний запис, який міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, є «нарізаним», оскільки він не містить в собі обставини безперервності ведення відеозйомки.

На апеляційний розгляд ні ОСОБА_1 , ні його   захисник адвокат Кравченко В. В. не прибули, повідомлялися про день і час проведення апеляційного розгляду  за адресами, зазначеними ними в матеріалах справи. Заяв про перенесення розгляду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає. 
Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Так, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП  і постановою   Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2022 року на нього був накладений штраф у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,  про що в матеріалах справи свідчить копія вказаного рішення.
Постановою серії ЕАР від 07 січня 2023 року  ОСОБА_1   був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом.
06 березня 2023 року його зупиняють поліцейські в м. Чернігові і він знову керує автомобілем без посвідчення водія, незважаючи на те, що два місяці тому був підданий стягненню за аналогічне правопорушення.
Стаття 18 КУпАП передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Аргументи захисника, що ОСОБА_1 , керував автомобілем у стані крайньої необхідності, через погане самопочуття дружини, яка не могла керувати автомобілем, нічим не підтверджені. Так, до апеляційної скарги додані документи, які свідчать про наявність хвороб та інвалідність ІІ групи у самого ОСОБА_1 , а не у його дружини, погане самопочуття якої медичними документами не підтверджене.
Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейський повідомив останньому, що в автомобілі не працює лівий габарит та під час розмови було з`ясовано, що водій ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортним засобом, повторно протягом року керував транспортним засобом. Працівником поліції було роз`яснено суть правопорушення, його права та складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Викладені у даному протоколі факти ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом. При цьому, працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що останній відстороняється від керування транспортним засобом.
Посилання захисника на те, що технічний запис, який міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, є «нарізаним»,  не заслуговує на увагу.  Відеозапис не може бути суцільним при  перенесенні на диск, оскільки суду були надані записи з декількох записуючих пристроїв, а не з одного.
Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Водій ОСОБА_1 не перебував у стані крайньої  необхідності через відсутність будь-яких об`єктивних даних, що його дружина за станом здоров`я потребувала негайного транспортування в лікарню. Поганий стан здоров`я водія, не є підставою для звільнення його від відповідальності, на що законодавцем встановлена пряма заборона.  
Стягнення ОСОБА_1 призначене у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Кравченка В. В. залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від       31 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Антипець