П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/7707/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Тарновецький І.І. 
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
24 квітня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРІТА" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "МОРІТА" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 19.10.2021 № 00118800705 (форма "С").
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 19.10.2021 № 00118800705 (форма "С").
Не погодившись із судовим рішенням, відповідач - ГУ ДПС у Хмельницькій області подав апеляційну скаргу. В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що посадовими особами Головного управління ДПС у Хмельницькій області, на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, направлень від 10.09.2021 №2374, №2375, та на підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 10.09.2021 №2689-П «Про проведення фактичної перевірки» проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРІТА", щодо дотримання норм законодавства під час проведення діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, а саме на АЗС №34, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Гвардійське, а/д Львів-Кіровоград-Знам`янка 219+350 км. та складено акт (довідка) фактичної перевірки від 20.09.2021 №6482/22-01-07-05/44114978.
В акті перевірки від 20.09.2021 №6482/22-01-07-05/44114978 зроблено висновки про порушення позивачем вимог:
- п.п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, несвоєчасне подання електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, зведених за добу підсумкових облікових даних щодо залишків пального та обсягу пального;
- п. 12 ст. 3 розділу II Закону України від 06.07.1995 №265/95 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265) невідповідність залишків товарних запасів паливо - мастильних матеріалів за даними обліку їх фактичним залишкам в сумі 13470,50 грн.
28.09.2021 позивачем подано до Головного управління ДПС у Хмельницькій області заперечення до акту фактичної перевірки від 20.09.2021 №6482/22-01-07-05/44114978, в яких представник Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРІТА" просив відповідача: переглянути висновки фактичної перевірки, проведеної посадовими особами Головного управлінням ДПС у Хмельницькій області, які наведені у Акті фактичної перевірки від 20.09.2021 №6482/22-01-07-05/44114978, про начебто порушення зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРІТА" п.п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України та п. 12 ст. 3 розділу II Закону України від 06.07.1995 №265/95 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Листом №11954/6/22-01-07-05-10 від 18.10.2021 відповідач повідомив позивача, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області розглянуто заперечення ТОВ "МОРІТА" до акту фактичної перевірки, та зазначив, що враховуючи наявні матеріали перевірки, пояснення та аргументи приведені ТОВ "МОРІТА", а також судову практику, зокрема постанови Верховного Суду України від 12.03.2019 у справі №806/1403/16, від 05.03.2019 у справі №806/2402/16, від 03.04.2019 у справі №812/1508/17, від 15.08.2018 у справі №815/2751/16 та враховуючи те, що ТОВ "МОРІТА" не надано документального підтвердження щодо причин нестачі паливо-мастильних матеріалів, які згідно первинних документів були відвантажені на АЗС №34 за адресою Хмельницька область, Хмельницький район, с. Гвардійське, а/д Львів-Кіровоград-Знам`янка 219+350 км., можна зробити висновок, що товарно-матеріальні цінності на суму 13470,50 грн. реалізовані без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушено п. 1 ст. 3 Р. ІІ Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР. Враховуючи вищевикладене за результатами розгляду заперечення, комісією Головного управління ДПС у Хмельницькій області більшістю голосів, прийнято рішення про порушення ТОВ "МОРІТА" п. 1 ст. 3 Р. ІІ Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР, а саме ТМЦ на суму 13470,00 грн. реалізовані без застосування реєстратора розрахункових операцій, а тому п.п.3.1.1, п. 3.1 Р.3 акту фактичної перевірки від 20.09.2021 №6482/22-01-07-05/44114978 викласти в наступній редакції: порушено п. 1 ст. 3 Р. ІІ Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями).
19.10.2021 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийнято податкове повідомлення - рішення №00118800705, яким повідомлено позивача про те, що на підставі акта перевірки від 20.09.2021 №6482/22-01-07-05/44114978 встановлено порушення п. 1 ст. 3 Р. ІІ Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності 1347 грн. 05 коп.
Позивач не погодившись із прийнятим податковим повідомленням - рішенням №00118800705 від 19.10.2021 оскаржив його в адміністративному порядку до ДПС України.
ДПС України розглянувши скаргу ТОВ "МОРІТА" своїм рішенням № 6590/6/99-00-06-03-02-06 від 05.07.2022 оскаржуване податкове повідомлення - рішення №00118800705 від 19.10.2021 залишила за без змін, а скаргу без задоволення.
Позивач не погоджуючись з рішення відповідача звернувся до суду.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення. Суд зазначив, що оскільки оскаржуване рішення прийнято контролюючим органом без належного розгляду заперечень позивача на акт перевірки, останнє є незаконними із відсутністю правових наслідків такого рішення.
Переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
ГУ ДПС у Хмельницькій області як контролюючий орган для виконання своїх функцій, передбачених ПК України, має право проводити перевірки платників податків за наявності законодавчо встановлених підстав.
У разі встановлення факту порушення платником податків податкового законодавства, контролюючий орган складає акт перевірки, а платник податків в свою чергу має право подати заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення.
За наявності подання заперечень до акта перевірки, поданих у встановлені пунктом 86.7 ПК України, розгляд таких заперечень проводиться комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу і контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки.
Підпунктом 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 ПК України, встановлено процесуальні питання які вирішуються комісією під час розгляду матеріалів перевірки з питань розгляду заперечень.
За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки, а у разі встановлення необхідності проведення позапланової документальної перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, висновок за результатами розгляду матеріалів перевірки приймається комісією з питань розгляду заперечень після проведення такої перевірки з урахуванням її результатів.
Платнику податків надано право щодо подання заперечень на акт перевірки до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки) та кореспондується із обов`язком контролюючого органу розглянути такі заперечення протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання.
При цьому, заперечення на акт перевірки є матеріалами перевірки, та за їх наявності зобов`язує прийняття керівником його заступником або уповноваженою особою контролюючого органу податкового повідомлення-рішення з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Судом встановлено, що позивачем реалізовано своє право на подання заперечень на акт перевірки від 20.09.2021, в яких представник Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРІТА" просив відповідача: переглянути висновки фактичної перевірки, проведеної посадовими особами Головного управлінням ДПС у Хмельницькій області, які наведені у Акті фактичної перевірки від 20.09.2021 №6482/22-01-07-05/44114978, про начебто порушення зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРІТА" п.п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України та п. 12 ст. 3 розділу II Закону України від 06.07.1995 №265/95 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Головне управління ДПС у Хмельницькій області розглянувши заперечення позивача до акту фактичної перевірки, листом №11954/6/22-01-07-05-10 від 18.10.2021 повідомило позивача, про те що Головне управлінням ДПС у Хмельницькій області розглянуло заперечення ТОВ "МОРІТА" до акту фактичної перевірки, та зазначило, що враховуючи наявні матеріали перевірки, пояснення та аргументи приведені ТОВ "МОРІТА", а також судову практику, зокрема постанови Верховного Суду України від 12.03.2019 у справі №806/1403/16, від 05.03.2019 у справі №806/2402/16, від 03.04.2019 у справі №812/1508/17, від 15.08.2018 у справі №815/2751/16 та враховуючи те, що ТОВ "МОРІТА" не надано документального підтвердження щодо причин нестачі паливо-мастильних матеріалів, які згідно первинних документів були відвантажені на АЗС №34 за адресою Хмельницька область, Хмельницький район, с. Гвардійське, а/д Львів-Кіровоград-Знам`янка 219+350 км., можна зробити висновок, що товарно-матеріальні цінності на суму 13470,50 грн. реалізовані без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушено п. 1 ст. 3 Р. ІІ Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР. Враховуючи вищевикладене за результатами розгляду заперечення, комісією Головного управління ДПС у Хмельницькій області більшістю голосів, прийнято рішення про порушення ТОВ "МОРІТА" п. 1 ст. 3 Р. ІІ Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР, а саме ТМЦ на суму 13470,00 грн. реалізовані без застосування реєстратора розрахункових операцій, а тому п.п.3.1.1, п. 3.1 Р.3 акту фактичної перевірки від 20.09.2021 №6482/22-01-07-05/44114978 викласти в наступній редакції: порушено п. 1 ст. 3 Р. ІІ Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями).
Відповідно до вимог Податкового кодексу України, подання платником податків заперечень до акта перевірки зобов`язувало комісію з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок, яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу, розглянути матеріали перевірки, при необхідності провести перевірку та прийняти відповідний висновок. Проте, всупереч вимогам ПК України, комісією контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок висновок не прийнято, натомість позивачу направлено листа №11954/6/22-01-07-05-10 від 18.10.2021.
Суд зауважує, що при дослідженні наявного в матеріалах справи листа Головного управління ДПС у Хмельницькій області №11954/6/22-01-07-05-10 від 18.10.2021, встановлено, що останній носить лише інформативний характер позивача про розгляд його заперечень на акт фактичної перевірки, та не відповідає формі висновку прийнятому комісією з розгляду заперечень за результатами розгляду матеріалів перевірки, який є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Між тим, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, що підтверджують розгляд контролюючим органом заперечень на акт перевірки ТОВ "МОРІТА" в порядок та спосіб встановлений ПК України. Суд наголошує, що відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог не навів жодного спростування щодо доводів позивача в цій частині, обмежившись загальними нормами порядку призначення та проведення фактичної перевірки.
Також, судом встановлено, що за результатами проведення перевірки посадовими особами відповідача зроблено висновки про невідповідність залишків товарних запасів паливо-мастильних матеріалів за даними обліку їх фактичним залишкам в сумі 13470,00 грн. грн., чим порушено п. 12 ст. 3 розділу ІІ Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон № 265/95-ВР), дані висновки зафіксовано в акті фактичної перевірки від 20.09.2021 №6482/22-01-07-05/44114978.
Відповідальність за дане порушення встановлена статтею 20 Закону №265/95 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою закріплено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Судом встановлено, що за результатами розгляду заперечень позивача до акту фактичної перевірки від 20.09.2021 №6482/22-01-07-05/44114978, відповідачем перекваліфіковано висновки акту фактичної перевірки від 20.09.2021 №6482/22-01-07-05/44114978 (п.п.3.1.1, п. 3.1 Р.3), а саме, замість висновків про невідповідність залишків товарних запасів паливо-мастильних матеріалів за даними обліку їх фактичним залишкам в сумі 13470,00 грн., чим порушено п. 12 ст. 3 розділу ІІ Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон № 265/95-ВР), замінено на порушення позивачем п. 1 ст. 3 Р. ІІ Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями).
В свою чергу, 19.10.2021 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення № 00118800705, яким повідомлено позивача про те, що на підставі акта перевірки від 20.09.2021 №6482/22-01-07-05/44114978 встановлено порушення п. 1 ст. 3 Р. ІІ Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності 1347 грн. 05 коп..
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі дії відповідача є грубим порушенням податкового законодавства України.
Зокрема, з матеріалів справи, а саме листа №11954/6/22-01-07-05-10 від 18.10.2021, судом встановлено, що комісією контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок зроблено висновки про те, що ТОВ "МОРІТА" не надано документального підтвердження щодо причин нестачі паливо-мастильних матеріалів, які згідно первинних документів були відвантажені на АЗС №34 за адресою Хмельницька область, Хмельницький район, с. Гвардійське, а/д Львів-Кіровоград-Знам`янка 219+350 км., можна зробити висновок, що товарно-матеріальні цінності на суму 13470,50 грн. реалізовані без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушено п. 1 ст. 3 Р. ІІ Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР, проте, в акті фактичної перевірки АЗС №34 Товариства, яка здійснює діяльність за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Гвардійське, а/д Львів-Кіровоград-Знам`янка 219+350 км., службовими особами контролюючого органу не виявлено та не задокументовано фактів проведення відпуску товару без застосування реєстратора розрахункових операцій або ж проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості товару.
Посадові особи відповідача встановивши відсутність належного обліку ПММ передбаченого п. 12 ст. 3 розділу ІІ Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не застосували санкцій передбачених ст. 20 Закону №265/95. При цьому, висновок відповідача про порушення позивачем порядку п.1 ст. 17 Закону від 06.05.1995 №265/95-ВР зроблений, виходячи з невідповідності між залишками товарних запасів (товарно-матеріальних цінностей) за даними обліку та фактичними залишками запасів (товарно-матеріальних цінностей).
Пункт 1 ст. 17 Закону від 06.05.1995 №265/95-ВР передбачає, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: 1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання.
Варто зазначити, що сам по собі факт нестачі палива не свідчить про не проведення розрахун кових операцій через реєстратор розрахункових операцій або ж проведення їх на неповну суму вартості товарів, оскільки може бути наслідком інших обставин. Отже, вказаний висновок зроблений відповідачем, без будь-яких підтверджуючих документів.
Разом з тим, податковим органом не надано жодних доказів, що підтверджують здійснення позивачем розрахункових операцій без використання РРО. В свою чергу відповідно до матеріалів перевірки у позивача наявний РРО, який зареєстрований належним чином.
Згідно із пунктом 86.8 статті 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Згідно до вимог пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Аналогічну правову позицію щодо застосування пунктів 86.7, 86.8 статті 86 ПК України висловлено в постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №826/3576/15, від 09.04.2019 у справі №826/19830/16, від 17.02.2020 у справі №808/7101/15, від 28.09.2020 у справі №520/2305/19, від 14.01.2021 у справі №808/9011/15.
Отже, приймаючи до уваги те, що оскаржуване рішення прийнято контролюючим органом без належного розгляду заперечень позивача на акт перевірки, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що останнє є незаконними із відсутністю правових наслідків такого рішення.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Граб Л.С.    Полотнянко Ю.П.