Номер провадження: 22-ц/813/5291/23 
Справа № 509/2527/17
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого — Кострицького В.В.. (суддя-доповідач),
суддів – Назарової М.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря Пінькової К.Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 лютого 2023 року, постановлену під головуванням судді Кочко В.К., в приміщенні того ж суду, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державний нотаріус Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Куралової Тетяни Дем`янівни, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом,-
ВСТАНОВИВ:
Рух справи в суді першої інстанції
У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державний нотаріус Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Куралової Тетяни Дем`янівни, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом (т.1 а.с.2-3).
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 липня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (т.1 а.с.10).
Короткий зміст судового рішення, що оскаржується
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 лютого 2023 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача (т.1 а.с.243). Роз`яснено позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник позивача Димовчі Максима Івановича., посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду від 28 лютого 2023 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції .
В обґрунтування скарги представник послався на те, що залишаючи позов без розгляду, суд помилкового не врахував, що адвокатом Димовчі М.I., реалізуючи процесуальне право передбачене ч. 1 ст. 212 ЦПК України, 22.02.2023 р.за 6 днів до початку судового засідання, в установленому законом порядку та спосіб, було подано до суду клопотання про проведення судового засідання, призначеного судом на 28.02.2023 р. об 13.30 год., в режимі відеоконференції. Проте суд першої інстанції, з незрозумілих причин, в порушення частин 6, 9 ст. 212 ЦПК України, вказане клопотання не розглянув і відповідну ухвалу за наслідком її розгляду не постановив. Бездіяльність суду у розгляді клопотання про мою участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, фактично призвело до порушення порядку належного повідомлення про місце судового засідання, оскільки я, як представник позивача, мав правомірні сподівання, що я зможу прийняти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції про що він просив у клопотанні. Крім того, турбуючись про відсутність ухвали суду за наслідками поданого представником позивча клопотання від 22.02.2023 р., ним було проведено телефонну розмову з секретарем судового засідання ОСОБА_5 (відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 67 ЦПК України уповноважена забезпечити технічну можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції. яка повідомила мене про те, що в моєму клопотання помилково вказано під словом клопотання - «про відкладення судового засідання», проте суть клопотання про відеоконференцію не змінилася. При таких обставинах, мною, 28.02.2023 р. об 10.46 год., до початку судового засідання призначеного об 13.30 год. 28.02.2023 р., було надіслано електронним зв?язком до суду клопотання про відкладення судового засідання, яке провести в режимі відеоконференції, в порядку ст. 212 ЦПК України. Нажаль, вказане клопотання, як і попереднє клопотання про відеоконференцію від 22.02.2023 р., було також проігнороване судом і поспішно постановлена ухвала про залишення позову без розгляду. Отже скаржник вважав, що вказані обставини спростовують мотиви оскаржуваної ухвали суду про нібито не повідомлення мною причин неявки у судове засідання, з одночасним порушенням судом вимог ст. 212 ЦПК України, що в сукупності призвело до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Явка сторін в судове засідання
Сторони, будучі належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 04 квітня 2023 року з`явились до суду та підтримали свої позиції .
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін Димовчі Максима Івановича та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи, в тому числі позивача.
Зокрема ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Також пунктом 3 ч.1 ст.257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Аналіз наведених положень приводить до висновку, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, можливе лише в тому випадку, коли позивач належним чином повідомлений про розгляд справи і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Отже, умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є:
- повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання;
- повідомлення позивача про судове засідання належним чином;
- неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання;
- нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору;
- від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.
Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлені позивач та її представник повторно не з`явилися в судове засідання та заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.
Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції та вважає його неправильним з наступних підстав.
Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання проводиться судом, відповідно до вимог ст.ст.128-131 ЦПК України.
За приписами ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Таким чином, про належне повідомлення учасника справи про час і місце розгляду справи у даному випадку може свідчити лише розписка.
Крім того, ч.6 ст.128 ЦПК України встановлює, що судова повістка надсилається судом за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції помилково не врахував, що представником позивача адвокатом Димовчі М.I., реалізуючи процесуальне право передбачене ч. 1 ст. 212 ЦПК України, 22.02.2023 р.. за 6 днів до початку судового засідання, в установленому законом порядку та спосіб, було подано до суду клопотання про проведення судового засідання, призначеного судом на 28.02.2023 р. об 13.30 год., в режимі відеоконференції.
Проте суд першої інстанції в порушення частин 6, 9 ст. 212 ЦПК України, вказане клопотання не розглянув і відповідну ухвалу за наслідком її розгляду не постановив.

Судова колегія погоджується з доводами скаржника, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, що передбачено статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод від 04 листопада 1950 року. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. 
Представником позивача 28.02.2023 р. об 10.46 год., до початку судового засідання призначеного об 13.30 год. 28.02.2023 р., було надіслано електронним зв?язком до суду клопотання про відкладення судового засідання, яке провести в режимі відеоконференції, в порядку ст. 212 ЦПК України.
Вказане клопотання, як і попереднє клопотання про відеоконференцію від 22.02.2023 р., судом першої інстанції не розглядалось, що підтверджується матеріалами справи і поспішно постановлена ухвала про залишення позову без розгляду.
Отже, вказані обставини спростовують мотиви оскаржуваної ухвали суду про нібито не повідомлення причин неявки у судове засідання, з одночасним порушенням судом вимог ст. 212 ЦПК України, що в сукупності призвело до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача чи його представника про час та місце розгляду справи на 22 серпня 2022 року на 10:00 годин.
Так, матеріали справи не містять доказів, що судом направлялися позивачу та її представнику судові повістки за адресами, вказаними у позовній заяві, як адреса для листування.
Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 201/6092/17.
Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність факту належного повідомлення позивача про розгляд справи, що у разі повторної неявки останнього є обов`язковою обставиною для залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов поспішного висновку про повторну неявку позивача, належним чином повідомленого, внаслідок чого допустив порушення норм процесуального права та дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
При цьому, колегією суддів врахована позиція Європейського суду з прав людини, яка полягає у тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradellev. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).
Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає обґрунтованими.
Відповідно до ч.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Позиція представника  ОСОБА_6 щодо зловживання процесуальними правами стороною позивача не є предметом апеляційного перегляду так як оскаржувана ухвала постановлена з приводу неявки сторони позивача на 06.02.23 та 28.02.23 року.
За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Димовчі Максима Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 лютого 2023 року скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Повне судове рішення складено 04 квітня 2023 року.

Головуючий: В.В. Кострицький

Судді: М.В. Назарова

Ю.П. Лозко