Номер провадження: 22-ц/813/1104/23 
Справа № 507/1198/20
Головуючий у першій інстанції Дармакука Т. П.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А. П.,
за участю секретаря – Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану через представника - адвоката Пілюк Руслана Валерійовича, на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області, третіх осіб: Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, товариства з обмеженою відповідальністю "Південна житниця" про визнання права власності на земельну ділянку,
встановив:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

Позивач – ОСОБА_1 звернувся до Любашівського районного суду Одеської області із вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 51233814:01:004:0383 площею 2,5099 га. В обґрунтування вимог позивач вказує, що він як член КСП «Зеленогірське» був включений до списків на розпаювання та здав всі документи для виготовлення державного акту та тривалий час чекав на отримання державного акту. В 2017 році довідався, що державний акт виготовлено, але не зареєстровано, тому, що в техдокументації відсутній його сертифікат на земельну частку (пай). Із документів він зміг лише отримати розпорядження Любашівської РДА від 15 червня 2006 року № 318/Ад-2006, яким було затверджено технічну документацію із землеустрою та вирішено видати державні акти та передати земельні ділянки в натурі громадянам згідно із списком, в якому він рахується за номером 48. Фактично державний акт йому не видано, він не зареєстрований, а тому в ДЗК відсутня інформація про нього як про власника земельної ділянки. В 2017 році за запитом селищної ради було сформовано витяг відносно нього як користувача земельної ділянки, але були відсутні дані як про власника земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки зазначено 51233814:01:004:0383. 
Станом на 2020 рік інформація про земельну ділянку з даним кадастровим номером відсутні. Як йому пояснили у відділі ДЗК на підставі інвентаризації 2019 році дана земельна ділянки віднесена до невитребуваних паїв та має кадастровий номер 51233814:01:004:0383. Після інвентаризації Зеленогірська селищна рада віддала дану земельну ділянку як невитребуваний пай в оренду ТОВ «Південна житниця». За таких обставини, просив визнати за ним право власності на земельну ділянку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області, третіх осіб: Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, товариства з обмеженою відповідальністю "Південна житниця" про визнання права власності на земельну ділянку було відмовлено повністю.
Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

При цьому посилаючись на те, що ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку на законній підставі - це розпорядження РДА від 15 червня 2006 року №318/Ад-2006, але його право не зареєстроване, тобто не є визнаним та потребує судового захисту.
Не зважаючи на ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» відділ земельних ресурсів просто не видав позивачу державний акт вжи виготовлений на ім`я позивача бо десь втратив зданий позивачем оригінал сертифікату на земельну ділянку. 
При цьому розпорядження Любашівської РДА від 15 червня 2006 року №318/Ад -2006 є нормативним актом індивідуальної дії, який втрачає силу лише його виконанням.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2021 року провадження у справі за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , подану через представника - адвоката Пілюк Руслана Валерійовича, на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1  до Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області, третіх осіб: Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, товариства з обмеженою відповідальністю "Південна житниця" про визнання права власності на земельну ділянку було відкрито.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2021 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.10.2021 року було витребувано з архівного відділу Любашівської районної державної адміністрації посвідчені належним чином копії розпорядження №381/Ад-2006 від 15 червня 2006 року з усіма додатками, протоколи загальних зборів КСП «Зеленогірське» та список членів КСП «Зеленогірське» на розпаювання землі.
Сторони до судового засідання не з`явились про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.
Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за відсутності її учасників.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Із розпорядження Любашівської РДА від 15 червня 2006 року № 318/Ад-2006, вбачається, що було затверджено технічну документацію по передачі в натурі земельних (часток) паїв та складанню державних актів на право на земельну ділянку із земель колективної власності колишнього КСП «Зеленогірське» на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району. Також, відповідно до цього розпорядження, Любашівська районна адміністрація розпорядилася виділити в натурі (на місцевості) земельні ділянки власникам земельних часток (паїв), згідно із додатком для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та громадянам, вказаним у додатку, видати державні акти на право власності на земельну ділянку. Попередити громадянам про необхідність повернення сертифікатів на право на земельну (частку ) пай до Любашівської РДА (а.с.7).
Із Списку громадян, яким передаються земельні ділянки в натурі на місцевості із земель колективної власності колишнього КСП «Зеленогірське» Гвоздавської сільської ради (додаток до розпорядження Любашівської РДА від 15 червня 2006 року № 318/Ад-2006), вбачається, що за номером 48 у списку вказаний позивач ОСОБА_1 (а.с.8)
Відповідно до рішення Зеленогірської селищної ради Любашівського району №74 –VIIІ від 24 грудня 2020 року відмовлено в надані ОСОБА_1 , який просив надати у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення у розмірі середнього паю по КСП «Зеленогірське», через відсутність документу, що посвідчує право на земельну частку (пай) (а.с.36).
Із листа Любашівської РДА від 22 лютого 2021 року № 371/01-24/196, вбачається, що протоколи загальних зборів КСП «Зеленогірське» знаходяться на зберіганні в архівному відділі Любашівської РДА. Серед документів архівного фонду № Р-48 КСП «Зеленогірське» наявний список членів КСП «Зеленогірське» на розпаювання землі. Даний список був затверджений на загальних зборах членів КСП «Зеленогірське» 25 листопада 1995 року, протокол № 4, ОСОБА_1 в зазначеному списку відсутній (а.с.98).
Відповідно до довідки відділу у Любашівському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 02 березня 2021 року ОСОБА_1 до списку членів КСП «Зеленогірське» не включений та сертифікат на земельну частку не видався (а.с.99).

Мотивувальна частина
Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
П.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки, рішення суду вимогам, викладеним у ст. 263 ЦПК України у повній мірі не відповідає, тому апеляційний суд з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши його законність і обґрунтованість не тільки у межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у повному обсязі, а судове рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Із розпорядження Любашівської РДА від 15 червня 2006 року № 318/Ад-2006, вбачається, що було затверджено технічну документацію по передачі в натурі земельних (часток) паїв та складанню державних актів на право на земельну ділянку із земель колективної власності колишнього КСП «Зеленогірське» на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району. Також, відповідно до цього розпорядження, Любашівська районна адміністрація розпорядилася виділити в натурі (на місцевості) земельні ділянки власникам земельних часток (паїв), згідно із додатком для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та громадянам, вказаним у додатку, видати державні акти на право власності на земельну ділянку. Попередити громадянам про необхідність повернення сертифікатів на право на земельну (частку ) пай до Любашівської РДА (а.с.7).
Із Списку громадян, яким передаються земельні ділянки в натурі на місцевості із земель колективної власності колишнього КСП «Зеленогірське» Гвоздавської сільської ради (додаток до розпорядження Любашівської РДА від 15 червня 2006 року № 318/Ад-2006), вбачається, що за номером 48 у списку вказаний позивач ОСОБА_1 (а.с.8)
Відповідно до рішення Зеленогірської селищної ради Любашівського району №74 –VIIІ від 24 грудня 2020 року відмовлено в надані ОСОБА_1 , який просив надати у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення у розмірі середнього паю по КСП «Зеленогірське», через відсутність документу, що посвідчує право на земельну частку (пай) (а.с.36).
Із листа Любашівської РДА від 22 лютого 2021 року № 371/01-24/196, вбачається, що протоколи загальних зборів КСП «Зеленогірське» знаходяться на зберіганні в архівному відділі Любашівської РДА. Серед документів архівного фонду № Р-48 КСП «Зеленогірське» наявний список членів КСП «Зеленогірське» на розпаювання землі. Даний список був затверджений на загальних зборах членів КСП «Зеленогірське» 25 листопада 1995 року, протокол № 4, ОСОБА_1 в зазначеному списку відсутній (а.с.98).
Відповідно до довідки відділу у Любашівському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 02 березня 2021 року ОСОБА_1 до списку членів КСП «Зеленогірське» не включений та сертифікат на земельну частку не видався (а.с.99).
Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, при чому при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.
У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).
Відповідно до ст.ст.22, 23 ЗК України особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КПС цього акта.
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, який включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач  ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 51233814:01:004:0383 площею 2,5099 га. 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.
Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі в справі позивачем.
У разі пред`явлення позову до частини відповідачів чи неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі в справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти в задоволенні позову.
Згідно ч.2 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Слід зазначити відповідно до ч. 4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Згідно з п.п. 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Одеській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 308 від 17 листопада 2016 року, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Одеській області.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245-VI внесено зміни до ЗК України, які набрали чинності з 01 січня 2013 року, а саме змінено суб`єктів розпорядження землями сільськогосподарського призначення та визначено, що такі повноваження перейшли до Держземагентства України, а згодом - до Держгеокадастру України.
Згідно з частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Тобто, законодавцем змінено компетенцію органів щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення та передано такі функції Держгеокадастру України замість місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування.
Відповідно до підпункту 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених ЗК України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.
Вирішуючи права та обов`язки держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області — розпорядника земель державної власності сільськогосподарського призначення, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області не було залучено до участі у даній справі у якості відповідача.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 623/901/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 731/92/20, підстави для відступу від якого відсутні.
Суд першої інстанції не звернув належної уваги на предмет і підстави поданого позову, неповно встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не визначився належним чином з колом учасників справи.
Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості визначити суб`єктний склад учасників справи, залучати на стадії апеляційного перегляду справи відповідачів та/або співвідповідачів, а тому встановивши, що суд першої інстанції порушив вимоги цивільно-процесуального законодавства та не залучив усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачі, обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції та відмовив у позові з цих підстав.
Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що така відмова не позбавляє його права у передбаченому законом порядку звернутися із відповідним позовом із правильним зазначенням суб`єктного складу учасників процесу.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 25.02.2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року - скасувати.
Постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області, третіх осіб: Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, товариства з обмеженою відповідальністю "Південна житниця" про визнання права власності на земельну ділянку – відмовити у повному обсязі.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2023 року.

Головуючий:                                                         О. В. Князюк

Судді:                                                                         О. М. Таварткіладзе

                                                                                А. П. Заїкін