П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/17407/22	
Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г.В.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Бітова А.І.,
          Танасогло Т.М.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу  Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2023р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2022р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом Одеської митниці, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500030/2022/000109 від 18.11.2022р.;
- зобов`язати Одеську митницю здійснити митне оформлення транспортного засобу особистого користування із звільненням від оподаткуванням митними платежами на підставі п.3 ч.10 ст.374 Митного кодексу України. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою митного оформлення  транспортного засобу особистого користування (MERCEDES-BENZ, модель ML270 CDI, календарний рік виготовлення – 2000, модельний рік – 2001, колісна формула – 4х4. Номер кузова (VIN) – НОМЕР_1 ) у режимі імпорт (випуск у вільний обіг), власником та отримувачем  якого є ОСОБА_1 , до  відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-автомобільний» Одеської митниці декларантом була подана митна декларація та зареєстрована за №22UA500030015713U0. Проте, 18.11.2022р. позивач отримав картку відмову в прийнятті митної  декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500030/2022/000109, якою відмовлено у прийнятті митної декларації за №22UA500030015713U0. 
Позивач вважає вказану картку відмови Одеської митниці протиправною та незаконною, оскільки вважає, що ним були подані усі необхідні документи для митного оформлення транспортного засобу.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2023р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500030/2022/000109 від 18.11.2022р..
Зобов`язано Одеську митницю здійснити митне оформлення транспортного засобу особистого користування, власником та отримувачем якого є ОСОБА_1 із звільненням від оподаткуванням митними платежами на підставі п.3 ч.10 ст.374 Митного кодексу України.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 984,8грн. 
Не погоджуючись із даним судовим рішенням апелянтом подано скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган приймаючи оскаржуване рішення діяв протиправно та не в межах чинних норм законодавства, оскільки позивачем дотримано встановлені п.3 ч.10 ст.374 МК України  вимоги, за яких при ввезенні на митну територію України транспортного засобу особа звільняється від оподаткування митними платежами. 
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що з 18.02.2002р. ОСОБА_1 перебував на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Молдова, що підтверджується довідкою за №6136/19-531-1985 КП від 14.12.2021р..
Довідкою Малиновського відділу ГУ ДМС України в Одеській області за №Б-111/6/5114-22/5114/4-22 від 19.10.2022р. за заявою ОСОБА_1 , 17.05.2022р. останній був знятий з постійного консульського обліку в посольстві України в Республіці Молдова у зв`язку із поверненням на постійне проживання в Україну.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Республіки Молдова  № НОМЕР_2 - автомобіль MERCEDES-BENZ, модель ML270, номер (VIN) – НОМЕР_1 належить на праві власності  позивачу з 6.11.2020р..
Згідно довідки з Державної установи «Агенство Державних Послуг» Республіки Молдова від 27.10.2022р. за №ТС0073763 транспортний засіб MERCEDES-BENZ, модель ML270, номер (VIN) – НОМЕР_1 , який 6.11.2020р. був  зареєстрований як власність особи на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знято з обліку у зв`язку з виїздом за кордон Республіки Молдова - 27.10.2022р..  
В подальшому, ОСОБА_1 до митного оформлення надав  митну декларацію за №22UA500030015713U0 зі звільненням від оподаткування транспортний засіб  (Легковий автомобіль тільки з поршневим двигуном внутрішнього згорання із запалюванням від стиснення (дизелем), пасажирський, що був у використанні – 1 шт., марки MERCEDES-BENZ, модель ML270 CDI, календарний рік виготовлення – 2000, модельний рік – 2001, колісна формула – 4х4. Номер кузова (VIN) – НОМЕР_1 . Номер двигуна – немає даних, номер шасі -   НОМЕР_1 . Тип двигуна – дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна – 2685 куб.см. Потужність двигуна – 120 кВт. Колір – зелений. Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія – 5. Тип кузова – універсал. Відповідає екологічним нормам рівня «ЄВРО-3». Призначений для перевезення людей по дорогам  загального користування. Цивільного призначення. Торговельна марка - MERCEDES-BENZ. Виробник – DAIMLER AG. Країна виробництва – DE.
Разом із митною декларацією, з метою митного оформлення зі звільненням від оподаткування транспортного засобу, позивач подав документи зазначені в графі 44 МД №22UA500030015713U0, а саме:
-  міжнародна товарно-транспортна накладна «СМR» (код:730, назва:1);
-  свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (код: НОМЕР_3 );
- звіт №КДМ221021-001 про незалежну оцінку нерозмитненого бувшого у використанні транспортного засобу, що буде ввозитися на митну територію України (код:3016, назва КДМ221021-001);
- договір про надання послуг митного брокера №211022 (код:4207, назва:211022);
- договір перевезення б/н від 27.10.2022 (код: 4207, назва: б/н) ;
- паспорт громадянина України (код: 8016, назва: НОМЕР_4 );
- довідка про реєстрацію місця проживання (код: 9000, назва: довідка про реєстр. місця пр. ФО №Б5-105525-ф/л);
- довідка про перебування на консульському обліку (код: 9000, назва: довідка про пер. на конс. обл. №6136/19-531-1985КП);
- картка платника податків (код 9000: назва: Картка платника податків б/н);
- довіреність (код 9000: назва: Довіреність б/н);
- довідка про зняття з обліку транспортного засобу (код: 9000, назва: Довідка про зняття з обліку ТЗ №1721 VP);
- довідка ДМС про зняття з консульського обліку (код: 9000, назва: Довідка ДМС про зняття з консульського обліку);
- акт прийому – передачі транспортного засобу (код: 9000, назва: Акт прийому – передачі транспортного засобу №32258);
- заява про видачу посвідчення (код: 9000, назва: Заява про видачу посвідчення  б/н);
- акт про проведення фізичн. огляду (код: 9000, назва: Акт про проведення фізичн. огляду б/н);
- довідка про реєстрацію особи громадянином України (код: 9000, назва: Довідка №532/НГ -1034);
- сертифікат відповідності (код: 9703, назва UA.009.90838-22).
Також за результатами листування з митним органом  декларантом було здійснено досилку документів, а саме:
-          закордонний паспорт ОСОБА_1 ;
-          адресний листок вибуття;
-          адресна довідка.
При нарахуванні  митних платежів  на транспортний засіб товарної позиції 8703 згідно УКТЗЕД (гр.33 МД) у трьох розділах графи 36 зазначеної митної декларації, декларантом були заявлені  преференції за кодом « 301» (відповідно до Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Мінфіну від 20.09.2012 №1011), які передбачають звільнення від  сплати ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість, транспортних  засобів особистого користування в разі переселення громадян на постійне місце проживання на підставі пп.б,  п.3 ч.10 ст.374 МК України.
Відповідно до наказу Одеської митниці від 30.08.2021р. за №207 створено комісію для перевірки обґрунтованості звільнення від оподаткування ТЗ, що ввозяться громадянами на митну територію України.
Комісією у складі представників структурних підрозділів Одеської митниці розглянуто митну декларацію за №22UA500030015713U0 та документи, що надано з нею.
Так, за результатами розгляду комісією прийнято висновок про не погодження можливості здійснення митного оформлення транспортного засобу зі звільненням від оподаткування по причині недотримання вимог п.3 ч.10 ст.374 МК України.
На підставі чого, митним органом оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500030/2022/000109 від 18.12.2022р. порушення вимог ст.257 МК України, п.2, розд., ІІ «Порядку…» затвердженому наказом Міністерства фінансів України  від 30.05.2021 №651 в частині заповнення графи №36 ЕМД, а саме в частині надання пільг в разі переселення громадян на  постійне  місце  проживання в Україну. Згідно п.4.1 Наказу Державної  митної служби України від 17.11.2005р. за №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» митне оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування здійснюється за рішенням начальника митного органу або особи, яка його заміщує, прийнятим на підставі  висновку комісії та відображеним як резолюція на аркуші погодження. За результатами розгляду  підстав для митного оформлення комісія вирішила за не можливе здійснення митного оформлення транспортного засобу зі звільненням від оподаткування. Рішення комісії (Аркуш погодження митного оформлення транспортного засобу зі звільненням від оподаткування від 15.11.2022р.) посилається на недотримання вимог п.3 ч.10 ст.374 МК України.
Позивач, не погодившись із рішеннями митного органу, звернувся в суд із даним позовом.
Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваних рішень митним органом, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та незаконність, в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2  ст.19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Положеннями п.25 ч.1 ст.4 МК України  встановлено, що митний режим - це комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.
Відповідно до ч.1 ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
За правилами ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Згідно зі ст.254 МК України,  документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Відповідно до ч.5,6 ст.255 МК України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
При виявленні порушення митних правил митний орган здійснює випуск товарів до завершення розгляду справи про таке порушення за умови, що:
1) такі товари не підлягають конфіскації і не будуть потрібні надалі у процесі провадження у справі як докази;
2) декларант сплачує всі митні платежі або забезпечує їх сплату відповідно до      розділу X цього Кодексу.
Відмова у митному оформленні, за приписами частин першої, другої      статті 256 МК України, - письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Приписами ч.1 ст.29 МК України  визначено, що рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.
Умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України визначені  ст.374 МК України.
Так, згідно з п.3 ч.10 ст.374 МК України,  при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами товари, призначені для забезпечення звичайних повсякденних потреб громадянина та початкового облаштування, що ввозяться (пересилаються) громадянами у зв`язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну протягом шести місяців з дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, за умови документального підтвердження того, що до дня видачі цього документа громадянин проживав на території країни, з якої він прибув, не менше трьох років.
Положеннями пп.б) п.3 ч.10 ст.374 МК України  встановлено, що при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами транспортні засоби особистого користування, що класифікуються в одній із товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з  УКТ ЗЕД  (у кількості однієї одиниці на кожного громадянина, який досяг 18-річного віку), за умови документального підтвердження того, що до дня видачі документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні, громадянин був власником (або співвласником) такого транспортного засобу не менше одного року, а транспортний засіб перебував за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року, якщо даний транспортний засіб підлягає реєстрації в цій країні.
Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України затверджені  наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005р. за №1118.
Згідно з пп.1.1 п.1 розділу ІІІ Правил, при ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або вповноважена особа представляє уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів:
- що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження);
- реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом;
- що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні), перелік яких визначено в підпункті 4.2 пункту 4 цього розділу. Працівники дипломатичної служби, які перебували за кордоном у довготерміновому відрядженні або проходили дипломатичну службу строком не менше одного року та повертаються в Україну, замість довідки МЗС України подають довідку відповідної закордонної дипломатичної установи України про повернення з довгострокового відрядження або після проходження дипломатичної служби;
- паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.
Приписами пп.4.1 п.4 розділу ІІІ Правил визначено, якщо власником (уповноваженою особою) подано  ВМД  для митного оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування, то до завершення митного оформлення проводиться перевірка обґрунтованості цього звільнення.
Для проведення цієї перевірки створюється комісія, до складу якої включаються такі посадові особи митного органу:
- керівник підрозділу, на який покладено функції з митного оформлення транспортних засобів, що належать громадянам, або особа, яка його заміщує;
- керівник підрозділу, яким здійснюється контроль за нарахуванням і стягненням податків і зборів (обов`язкових платежів), що підлягають сплаті при переміщенні ТЗ через митний кордон України, або особа, яка його заміщує;
- керівник підрозділу митної варти та організації боротьби з порушеннями митного законодавства або особа, яка його заміщує;
- керівник юридичного відділу або особа, яка його заміщує;
- керівник підрозділу власної безпеки або особа, яка його заміщує.
За рішенням начальника митного органу або особи, яка його заміщує, до складу комісії можуть бути включені інші посадові особи митного органу.
Склад комісії затверджується наказом митного органу.
Висновок комісії щодо можливості здійснення митного оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування відображається у вигляді письмової резолюції кожного з членів комісії на аркуші погодження, форма якого затверджується митним органом.
Митне оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування здійснюється за рішенням начальника митного органу або особи, яка його заміщує, прийнятим на підставі позитивного висновку комісії та відображеним як резолюція на аркуші погодження.
Аркуш погодження долучається до документів, що є підставою для здійснення митного оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування.
У разі виявлення фактів, що підтверджують неможливість здійснення митного оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування, вирішується питання щодо сплати належних податків і зборів (обов`язкових платежів) або зворотного вивезення ТЗ за межі митної території України. Зворотне вивезення ТЗ здійснюється за заявою власника (уповноваженої особи) з оформленням            ВМД. У разі заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та надання митному органу документів з такими відомостями як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, складається протокол про порушення митних правил.
При необхідності вирішення питання про можливість звільнення ТЗ від оподаткування посадова особа митного органу, яка здійснює митне оформлення ТЗ, перевіряє відомості та відмітки в документах на відповідність вимогам  ЗУ «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України»:
- постійне проживання громадянина на території країни попереднього місця проживання не менше одного року (для іноземців та осіб без громадянства - з дати підтвердження факту постійного проживання в країні попереднього місця проживання до дати отримання посвідки на постійне проживання або до дати отримання паспорта громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні; для громадян України - з дати поставлення до дати зняття з постійного консульського обліку, а за відсутності відмітки про зняття з постійного консульського обліку - до дати отримання паспорта громадянина України);
- перебування ТЗ у власності громадянина не менше одного року з дати набуття права власності на ТЗ до дати: для іноземців та осіб без громадянства - отримання посвідки на постійне проживання або отримання паспорта громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні; для громадян України - зняття з постійного консульського обліку, а за відсутності відмітки про зняття з постійного консульського обліку - до дати отримання паспорта громадянина України);
- перебування ТЗ на обліку в країні постійного місця попереднього проживання його власника не менше одного року (для іноземців та осіб без громадянства - з дати підтвердження факту постійного проживання в країні попереднього місця проживання до дати отримання посвідки на постійне проживання або до дати отримання паспорта громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні; для громадян України - з дати поставлення до дати зняття з постійного консульського обліку, а за відсутності відмітки про зняття з постійного консульського обліку - до дати отримання паспорта громадянина України).
За правилами пп.4.2 п.4 розділу ІІІ Правил для громадян України, які переселяються на постійне місце проживання в Україну підтвердженням права на здійснення митного оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування, згідно з вимогами  ст.8 ЗУ «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України», є такі документи та відмітки в них:
а) паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання», проставленим й анульованим відповідним підрозділом міграційної служби, або з відміткою про анулювання напису «Постійне проживання», засвідченого гербовою печаткою консульської установи України в країні попереднього проживання такого громадянина (для громадян України, які раніше виїхали за межі України тимчасово та подали клопотання про залишення на постійне проживання за кордоном), та відмітками про дату поставлення та зняття з постійного консульського обліку, засвідченими гербовою печаткою консульської установи України в країні попереднього проживання такого громадянина або анульованою відміткою про дату поставлення на постійний консульський облік, засвідченою гербовою печаткою консульської установи України в країні попереднього проживання такого громадянина;
б) паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні (може бути відсутнім при перетині митного кордону України).
Аналізуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що право на пільгове митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу, ввезеного громадянином на митну територію України в зв`язку з переїздом на постійне місце проживання в Україну, виникає за умови документального підтвердження того, що до дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, громадянин проживав на території країни, з якої він прибув, не менше трьох років та, що до дня видачі документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні, громадянин був власником (або співвласником) такого транспортного засобу не менше одного року, а транспортний засіб перебував за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 31.10.2022р. позивач ввіз ТЗ на митну територію України, а 2.11.2022р. уповноважена особа позивача подав до митного оформлення МД за №22UA500030015713U0, у графі 33 якої заявив до митного оформлення вказаний ТЗ.
У графі 36 «Преференція» вказаної МД декларант проставив код пільги 301 «Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються в одній із товарних позицій 8702, 8703, 8711 згідно з  УКТ ЗЕД  та товари, що класифікуються в товарній позиції 8716 згідно з  УКТ ЗЕД  в разі переселення громадян на постійне місце проживання в Україну».
До цієї МД декларант подав, зокрема, міжнародну товарно-транспортна накладна «СМR», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, звіт №КДМ221021-001 про незалежну оцінку нерозмитненого бувшого у використанні транспортного засобу, що буде ввозитися на митну територію України,  договір про надання послуг митного брокера №211022,  договір перевезення б/н від 27.10.2022,  паспорт громадянина України, довідку про реєстрацію місця проживання, довідку про перебування на консульському обліку, картку платника податків,  довіреність, довідка про зняття з обліку транспортного засобу,  довідку ДМС про зняття з консульського обліку (код: 9000, назва: Довідка ДМС про зняття з консульського обліку); акт прийому – передачі транспортного засобу, заяву про видачу посвідчення, акт про проведення фізичн. огляду, довідку про реєстрацію особи громадянином України,  сертифікат відповідності. Також за результатами листування з митним органом  декларантом було здійснено досилку документів, а саме: закордонний паспорт ОСОБА_1 , адресний листок вибуття, адресна довідка.
За результатами розгляду поданих позивачем до митного оформлення документів, Одеська митниця сформувала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення за №UA500030/2022/000109 від 18.11.2022р..
Підставою прийняття митним органом оскаржуваного рішення стало те, що посадовими особами відповідача за результатами перевірки документів  виявлено, невиконання позивачем вимог, передбачених п.3 ч.10  ст.374 МК України, а саме в частині постійного проживання позивача на території Республіки Молдова не менше трьох років.
Проте, як вбачається із матеріалів справи, що з метою здійснення митного оформлення транспортного засобу з наданням пільг в оподаткуванні у зв`язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну позивачем під час митного оформлення позивачем надано копії довідки за №6136/19-531-1985 КП від 14.12.2021р., з якої вбачається про перебування останнього на постійному консульському обліку в Посольстві України в Республіці Молдова з 18.02.2002р. та довідки за №Б-111/6/5114-22/5114/4-22 від 19.10.2022р., з якої вбачається про зняття позивача з 17.05.2022р. з постійного консульського обліку в Посольстві України в Республіці Молдова.
Крім того, відмітки про прийняття на Постійний консульський облік в Посольстві України в Республіці Молдова з 18.02.2002р. та напис «Постійне проживання» були поставлені в паспорті громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 , виданий 9.04.2002р., термін дії якого було продовжено до 9.04.2022р.. В цьому закордонному паспорті 14.04.2022р. були  проставлені відмітки  про анулювання  прийняття на консульський облік  та про анулювання напису «Постійне проживання». Проте по закінченню строку його дії, паспорт для виїзду за кордон вилучено та знищено. У позивача залишилась фотокопія паспорту разом з п`ятою сторінкою (особливі відмітки), яка наявна в матеріалах справи (а.с.19-20).
Також, паспорт громадянина України за № НОМЕР_4 виданий ОСОБА_1 4.06.2022р. та довідкою №Б5-105525-ф/л від 15.07.2022р. підтверджується  реєстрація місця проживання фізичної особи на території м.Одеси за адресою: АДРЕСА_1 з 15.07.2022р..
Що стосується посилань митного органу на те, що зазначені довідки підтверджують перебування на постійному консульському обліку та зняття з консульського  обліку, проте ніяким чином не підтверджують факт проживання громадянина на території Республіки Молдови. А також, те що, вони  підтверджують тільки перебування на консульському  обліку, який не зобов`язує особу після взяття на такий облік проживати на території відповідної  країни, то судова колегія зазначає наступне.
Приписами пп.4 п.2 Порядку ведення обліку громадян України, які проживають за межами України, затвердженого постановою КМУ від 29.01.2020р. за №85 визначено, що  постійний консульський облік - реєстрація інформації про місце проживання за межами України громадян України, які постійно проживають за кордоном (оформили в установленому законодавством порядку документи для виїзду за кордон на постійне проживання або документи для залишення на постійне проживання за кордоном громадян України, які виїхали за кордон тимчасово) (надалі – Порядок №85).
Відповідно до ч.6 Порядку №85 про перебування на консульському обліку та зняття з консульського обліку, закордонними дипломатичними установами України видаються довідки за формою згідно з  додатками 1  та  2. До двовимірного штрих-коду (QR-коду), який наноситься на такі довідки, вноситься інформація, що міститься в обліковій картці. Довідки, що видаються особисто, підписуються уповноваженою посадовою особою закордонної дипломатичної установи України, підпис скріплюється малою гербовою печаткою установи.
Отже, судова колегія вважає, що  постійний консульський облік – це реєстрація інформації про місце проживання за межами України громадян України, які постійно проживають за кордоном.
Відтак, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що підставами для звільнення від оподаткування митними платежами є документальне підтвердження, а саме відмітки в паспорті громадянина України для виїзду за кордон про дату поставлення та зняття з постійного консульського обліку, засвідченими гербовою печаткою консульської установи України в країні попереднього проживання. Тобто, факт прийняття на консульський облік є основним способом підтвердження постійного місця проживання на території певної держави.
Отже, вищезазначеними довідками підтверджується факт проживання позивача на території країни, з якої  він  прибув, не менше трьох років.
Щодо доводів апелянта про те, що за результатами  листування з митним органом Декларантом було здійснено досилку документів, а саме: фото закордонного  паспорту разом з п`ятою сторінкою, яку неможливо ідентифікувати з  даним паспортом та адресну довідку, адресний листок вибуття, які видані самопроголошеною державою Придністровською Молдовскою Республікою, а законодавством Молдови ПМР має статус Автономного територіального утворення з особливим правовим статусом. Його незалежність не визнаної жодна країна-член ООН, лише кілька держав х невизначеним  статусом (Абхазія, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ). З наведених  позивачем документів (адресна довідка та адресний листок вибуття), вбачається, що місце його постійного проживання була ПМР. Однак ПМР не є стороною Конвенції, а Україною не встановлено з ПМР ніяких договірних відносин, а отже позивачем не доведено  проживання на території країни з якої він вибув, не менше трьох років, а тому не виконано умови передбачені п.3 ч.10 ст.374 МКУ, то судова колегія зазначає натспуне.
Апеляційний суд зазначає, що Республіка Молдова у своїх міжнародних відносинах (в офіційних документах ООН, Ради Європи, на мапах тощо)  розглядає і позначає територію Придністров`я виключно як територію молдовської держави  у кордонах Молдовської РСР станом на січень 1990р.  (закріплено у Меморандумі про основи нормалізації відносин між РМ та Придністров`ям від 8.05.1997р.).
Отже, легітимність документів, а також права, свободи та інтереси громадян, які проживали та отримали ці документи в Придністровській Молдавській республіці, не  можуть бути залежними від вирішення міжвідомчих питань щодо компетенції та рівня повноважень юридичних осіб Республіки Молдова.
Відповідно до ст.13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993р. документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. Дану Конвенцію підписали      також Республіка Молдова та Україна. Придністровська Молдавська Республіка не є стороною Конвенції від 22.01.1993р., проте суд вважає, що наслідки невизнання держави застосовуються та стосуються лише невизнаного утворення, його представників та агентів і не стосуються фізичних і юридичних осіб з невизнаних держав. Висновок суду ґрунтується на тому що принципами Європейського судочинства є, зокрема, законність та справедливість. Справедливість стоїть вище права, є реалізацією права, завданням нормотворчості і правозастосовної діяльності. Норми права повинні приводитися у відповідність з вимогами справедливості.
Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що надані позивачем документи  підтверджують факт  його проживання  на території країни, з якої  він вибув, не менше трьох років.
При цьому, судова колегія зазначає, що Верховний Суд у своїй постанові від 23 січня 2020р. у справі за №815/273/15 зробив висновок, що аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що для пільгового оподаткування при митному оформленні транспортного засобу необхідна одночасна наявність таких обставин:
- особа повинна переселятись до України на постійне місце проживання;
- особа повинна звернутися за таким оформленням протягом шести місяців з дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні;
- особа, яка заявила до оформлення такий механічний транспортний засіб до дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, повинна проживати на території країни, з якої він прибув, не менше трьох років;
- особа, яка заявила до оформлення такий механічний транспортний засіб до дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, повинна бути власником такого транспортного засобу не менше року;
- транспортний засіб мав перебувати за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року до дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні.
За правилами ч.5  ст.242 КАС України,  при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Проаналізувавши вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що позивачем дотримано встановлені п.3 ч.10  ст.374 МК України  вимоги, за яких при ввезенні на митну територію України транспортного засобу особа звільняється від оподаткування митними платежами.
Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
При цьому, судова колегія вважає за необхідне стягнути відстрочений судовий збір у розмірі 1  488,6грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Одеської митниці – залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2023р. – залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, буд.21А, код ЄДРПОУ 44005631) на користь Держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 1  488,6грн. (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім гривень шістдесят копійок).
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
          
                    Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                       Судді:                                                                                  А.І. Бітов                              

                                                                                                   Т.М. Танасогло