КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3493/2023                                                                   
 
                                                          П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
  м. Київ                                                                                             Справа № 752/4968/21
 
13 квітня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                      - Борисової О.В.    
                                - Левенця Б.Б.
при секретарях        - Шпильовій Я.І., Осадченко І.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суд міста Києва від 13 вересня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Шевченко Т.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс", третя особа:ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,-
 
в с т а н о в и в:
 
У лютому 2021 року   ОСОБА_1  звернувся до суду з позовомдо Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"(далі - ПрАТ "Європейський страховий альянс"), третя особа:ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування. 
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 21 вересня 2018 року, приблизно о 21 годині 15 хвилин, на 344 км+ 600 м автодороги Київ - Чоп сталося зіткнення між вантажним автомобілем «КАМАЗ 55102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом «ГКБ 8352», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем «VolkswagenPassat», реєстраційний номер NНОМЕР_3 під керуванням позивача ОСОБА_1 , внаслідок якого він,  ОСОБА_1 , отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніо-скелетної травми, важкої відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку важкого ступеню з наявністю вдавленого імпресійного перелому лобно-скроневої кістки ліворуч з переходом на орбіту, забійної рани лобно-скроневої ділянки ліворуч та контузії лівого ока; багато уламкового перелому правого наколінника зі зміщенням уламків, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя відповідно до п.п.2.1.3. «б, в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17січня 1995 року. Дані наслідки дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються висновком судово-медичного експерта № 1015 від 21 грудня 2018 року.
Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2019 року винним у вчиненні  кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, визнано        ОСОБА_3 а та йому призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України останній звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком один рік.
  Зазначав, що у результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди йому було заподіяно майнової шкоди, пов`язаної, як із тяжким ушкодженням його здоров`я, так і значного матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження та знищення належного йому майна. Крім того, йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях та хвилюваннях, що пов`язані із пошкодженням транспортного засобу, порушенням звичайного способу життя, тривалим знаходженням на лікуванні у медичних закладах.
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «КАМАЗ 55102», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ "Європейський страховий альянс" на підставі полісу № АМ/5467510 від 18 серпня 2018 року зі страховим лімітом у 100 000,00 грн за шкоду, заподіяну майну, та 200 000,00 грн за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю. Розмір франшизи складає 2 000,00 грн.
Окрім того, згідно з полісом № АМ/5467511 від 18 серпня 2018 року цивільно-правова відповідальність водія причепу «ГКБ 8352», реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди також була застрахована у ПрАТ "Європейський страховий альянс" зі страховим лімітом у 100 000,00 грн за шкоду, заподіяну майну, та 200 000,00 грн за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю. Розмір франшизи становить 2000,00 грн.
Посилаючись на те, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавана шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.
Таким чином, у страховика ПрАТ "Європейський страховий альянс" виник обов`язок 
з відшкодування потерпілому (позивачу у справі) шкоди у межах ліміту страхового відшкодування.
В обґрунтування вимог про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого, позивач вказував що, починаючи з 21 вересня 2018 року та фактично по даний час, він здійснює лікування від отриманих тяжких тілесних ушкоджень здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Загальний термін тимчасової втрати працездатності внаслідок зіткнення  автомобілів при ДТП становить 119 днів. Враховуючи довідку про середню заробітну плату № 795 від 20 лютого 2019 року, розмір не отриманого ним доходу за підтверджений закладом охорони здоров`я час втрати працездатності становить 75 430,01 грн.
Також у результаті отриманих тілесних ушкоджень ним було витрачено значні кошти на власне тривале лікування-ліки, проїзд до місця лікування та назад до місця проживання. Загалом витрати на діагностику, лікування, ліки, медичні препарати, подальшу реабілітацію складають суму у розмірі 184 598,19 грн, що підтверджується чеками, квитанціями, актами.
Оскільки йому встановлено другу групу інвалідності, то з ПрАТ "Європейський страховий альянс" згідно з вимогами статей 26.1. та 26.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи вимоги Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», підлягає стягненню на  його користь на відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди  67 014 грн (3723 грн (мінімальна заробітна плата) х 18 розмірів мінімальних заробітних плат).
В частині вимог про відшкодування шкоди, заподіяної майну, позивач зазначав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер NНОМЕР_3 , що належить йому на праві власності, було повністю знищено, у зв`язку з чим його неможливо використовувати за цільовим призначенням та відновлювальний ремонт його є економічно недоцільним, що підтверджується звітом № 57 автотоварознавчого дослідження від 25 травня 2019 року.  
Вартість автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер N НОМЕР_3 , згідно з договором купівлі-продажу від 10 вересня 2018 року становить 7100 євро, що на момент придбання за курсом Національного Банку України становило 233 090,00 грн.
Окрім цього, позивачем були понесені витрати на передоплату за митне оформлення вказаного автомобіля, сплачені ним 14 вересня 2018 року в сумі 101 000,00 грн, що  підтверджується квитанцією № 0.0.1133273115.1 AT «ПриватБанк».
Отже, загальний розмір майнової шкоди, пов`язаної із пошкодженням (знищенням) автомобіля, становить 334 090,00 грн, проте враховуючи ліміт відповідальності ПрАТ "Європейський страховий альянс" за двома полісами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілої особи, позовні вимоги у цій частині оцінені позивачем у розмірі 200 000,00 грн.
В обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди позивач вказував, що у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, він зазнав значної моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях, яких позивач зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Психологічна травма була наслідком перебування у комі, у перенесенні ним численних оперативних втручань, тривалому перебуванні у лікарняних закладах (понад три місяці стаціонарного лікування), втраті соціальних зв`язків з друзями, колегами по роботі, втраті можливості участі у конкурсі на зайняття вакантної посади прокурора місцевої прокуратури, а також звільненням зі служби в поліції у зв`язку з непридатністю до служби в поліції (через хворобу).
На фоні емоційних та психологічних страждань від отриманих тілесних ушкоджень та після завершення лікування в КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області», ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по місту Києву» він не перестає лікуватися, про що свідчать дати на копіях квитанцій про придбання ліків.
Враховуючи зазначене, а також положення статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ліміт відповідальності за двома полісами страхування цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, у розмірі 400 000,00 грн, позивач вважав, що відшкодування моральної шкоди у мінімальному розмірі 20 000,00 грн є цілком обґрунтованим, виходячи із 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Зазначав, що у позасудовому порядку він неодноразово у встановленому порядку письмово звертався до ПрАТ "Європейський страховий альянс" із заявами про виплату страхового відшкодування, у тому числі, із наданням додаткових документів, а саме:  перекладу на українську мову свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля, з оплатоюпослуги перекладача у розмірі 2 633,17 грн, проте листом № 4891/13 від 30 жовтня 2019 року відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що ним не було подано протягом одного року з дня настання ДТП заяву про виплату страхового відшкодування та  на наявність вироку суду про задоволення цивільного позову і стягнення частини заподіяної шкоди з винної особи.
Таку відмову страховика ПрАТ "Європейський страховий альянс" позивач вважає необгрунтованою, у зв`язку з чим він звернувся безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.
Щодо задоволеного цивільного позову у кримінальному провадженні позивач вказував, що дійсно, вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на його користь заподіяну шкоду здоров`ю у розмірі 200 000,00 грн та шкоду, заподіяну майну у сумі 100 000,00 грн, однак на даний час вирок у частині стягнення зазначених коштів боржником (засудженим) фактично не виконано. При цьому, у даному випадку розмір завданої ОСОБА_2 шкоди, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність у відповідача ПрАТ "Європейський страховий альянс", значно перевищує ліміт відповідальності страховика.
З урахуванням наведеного, позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПрАТ "Європейський страховий альянс" на свою користь страхове відшкодування: за період тимчасової втрати працездатності у розмірі 75 430, 01 грн; витрати, пов`язані з лікуванням у розмірі 184 598,19 грн; у відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності у розмірі 67 014,00 грн; у відшкодування шкоди, заподіяну майну у розмірі 200 000,00 грн; витрати щодо оплати перекладу документів у розмірі 2 633,17 грн; у відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн, а усього - 549 675, 38 грн, а також судові витрати.
Рішенням Голосіївського районного суд міста Києва від 13 вересня 2022 рокупозов  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс", третя особа ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодуваннязадоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" на користь ОСОБА_1 34 221,76 грн на відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю, та 11 711,08 грн на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" в дохід держави 5 496,75 грн судового збору.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного розгляду справи просить рішення Голосіївського районного суд міста Києва від 13 вересня 2022 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог  у повному обсязі.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено при неправильному застосуванні норм матеріального права, неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні суду не у повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно до спірних правовідносин застосовано приписи пункту 36.3 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі також - Закон № 1961-IV), внаслідок чого зроблено помилковий висновок, що доводи позивача щодо сумування (складання) ліміту відповідальності за двома полісами страхування цивільно-правової відповідальності, наявними у одного і того ж винуватця ДТП окремо на сам автомобіль та причеп до цього ж автомобіля, є необґрунтованими.
На переконання позивача, положення пункту 36.3. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» лише визначають того страховика, який повинен виплатити страхове відшкодування, але жодним чином не вказують, що така виплата повинна проводитись лише за одним полісом.
Зазначає, що із наданих доказів вбачається, що у одного і того ж страховика було застраховано як тягач винної особи у ДТП, так і причіп за різними полісами обов`язкового страхування. Отже, на думку позивача, ліміти відповідальності за обома полісами (страхова сума) за завдану позивачу шкоду одночасно як причепом, так і тягачем сумуються та підлягають стягненню на користь позивача зі страховика, і сам Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містить безпосередньої та прямої заборони щодо сумування ліміту відповідальності за двома полісами страхування цивільно-правової відповідальності. У протилежному випадку практично втрачається сенс інституту страхування самих причепів, як окремих транспортних засобів.
Безпідставним вважає також висновок суду першої інстанції про необхідність зменшення суми відшкодування позивачу шкоди, завданої життю та здоров`ю на суму, що стягнута за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2019 року, посилаючись на те, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми (постанова ВП ВС від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 провадження № 14-95цс20).
Окрім того, судом не враховано, що у даному випадку розмір завданої третьою особою ( ОСОБА_2 ) шкоди, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність у відповідача, значно перевищує ліміт відповідальності страховика. До того ж, сума коштів, яка за вироком суду була стягнута зі страхувальника на користь позивача, фактично на даний час не стягнута. Позивач із виконавчим листом до органів ДВС не звертався, що підтверджується наданим суду витягом з автоматизованої системи виконавчих проваджень.
Не узгоджується з вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і висновок суду першої інстанції про те, що серед документально підтверджених витрат позивача є ті витрати, які не підлягають відшкодуванню відповідачем, а саме із заявлених та підтверджених документально витрат позивача не підлягають відшкодуванню відповідачем витрати у розмірі 14 770,01 грн, а тому рішення суду у цій частині підлягає скасуванню з постановлениям нового про задоволення вимог.
Так, вимогами пункту 24.1. статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Таким чином, на думку позивача, абсолютно очевидною є обставина, що документально підтверджені витрати на придбання матрацу, рушників, мила, води, пакетів, олії, обов`язкових благодійних внесків до медичних установ, де тривалий час він перебував на лікуванні, та решти побутових і незначних дрібниць і є саме, крім інших, обґрунтованими витратами, які безпосередньо пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням та реабілітацією позивача внаслідок тяжкого ДТП. Зазначена позиція прямо підтверджується правовими висновками Верховного Суду у справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).
Також, судом першої інстанції невірно обраховано розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності, оскільки у ході судового розгляду встановлено, що загальний термін тимчасової втрати працездатності позивача внаслідок ДТП склав 119 днів, враховуючи надану суду довідку про середню заробітну плату позивача № 795 від 20 лютого 2019 року, розмір неотриманих позивачем доходів за підтверджений закладом охорони здоров`я час втрати працездатності становить 75 430, 01 грн, тоді як судом першої інстанції безпідставно взято до уваги лише невірний розрахунок відповідача, що потягло ухвалення необгрунтованого рішення у цій частині, яке також підлягає скасуванню.
Крім того, поза увагою суду першої інстанції залишились цілком обґрунтовані та доведені у ході судового розгляду належними доказами позовні вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної майну позивача у результаті знищення його автомобіля у розмірі 200 000,00 грн. В цій частині вимог рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог жодним чином не мотивовано. 
В частині вирішених вимог про відшкодування моральної шкоди судом першої інстанції не враховано, що у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач зазнав значних тривалих моральних страждань, які виразились у фізичному болю, емоційних та душевних переживаннях та стражданнях, хвилюваннях, яких позивач зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а тому відшкодування моральної шкоди у мінімальному розмірі 20 000,00 грн, на думку позивача, є цілком обґрунтованим, однак зазначене залишилось поза увагою суду першої інстанції рішення якого у цій частині також підлягає скасуванню із ухваленням нового.
З урахуванням зазначеного, позивач ОСОБА_1 вважає, що у порушення норм процесуального законодавства суд першої інстанції належним чином та у повному обсязі не встановив дійсних обставин, що мають значення для вирішення даного спору, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про часткове задоволення позову з наведених в оскаржуваному судовому рішенні підстав.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - Чала Ірина Миколаївна просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на те, що рішення Голосіївського районного суд міста Києва від 13 вересня 2022 року ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що вироком суду, який набрав законної сили 30 вересня 2019 року, саме з винуватця ДТП стягнуто шкоду, заподіяну здоров`ю позивача, у сумі 200 000,00 грн., та шкоду, заподіяну майну позивача, у сумі 100 000,00 грн. 
Протягом всього розгляду цивільного позову в межах розгляду кримінальної справи страхова компанія ПрАТ "Європейський страховий альянс" не залучалась в якості цивільного співвідповідача і позовних вимог до неї заявлено не було. Отже,  позивач чітко визначив цивільного відповідача - ОСОБА_2 і на сьогоднішній день саме ОСОБА_2 є боржником перед позивачем відповідно до вироку суду.
ПрАТ "Європейський страховий альянс" погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сумування ліміту відповідальності за двома полісами страхування цивільно-правової відповідальності не узгоджується з положеннями статті 36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими передбачено, що якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незапечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.
З приводу доводів позивача про неправильність розрахунку суду першої інстанції щодо суми відшкодування за шкоду здоров`ю зазначає, що відповідно до абз. 1 пункту 24.1 статті 24 спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Згідно абз. 3 пункту 24.1 статті 24 спеціального Закону зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Така ж позиція викладена і в абз. 3 п.4 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки".
Достатньо обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству є висновок суду першої інстанції про те, що позивач документально підтвердив витрати, пов`язані з лікуванням, у розмірі 124 910,13 грн. При цьому, серед документально підтверджених витрат у розмірі 124 910,13 грн є ті витрати, які не підлягають відшкодуванню відповідачем, зокрема: благодійні внески, чеки на ліки без призначення лікаря, витрати, що не пов`язані з наслідками ДТП, витрати, що не є медикаментами, чек у злотих та без призначення лікаря, чеки без вказівки назви товару чи послуги, а всього на суму 14 770,01 грн.
Виходячи із загального розміру шкоди, пов`язаної з лікуванням, тимчасовою втратою працездатності та стійкої втрати працездатності позивача, складає 234 221 грн 76 коп., з яких: 110 140,12 грн - підтверджені витрати на лікування + 57 067,64 грн - шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності + 67 014 грн - шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності, з них 200 000,00 грн вже стягнуто за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 30.08.2019 у справі №570/1618/19 з ОСОБА_2 , тому відповідач ввважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що з ПрАТ "Європейський страховий альянс" необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 34 221,76 грн на відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю.
В свою чергу, позивач, оскаржуючи рішення суду першої інстанції, наполягає на отриманні відшкодування його витрат у подвійному розмірі за один і той самий випадок і від страховика, і від винної особи. 
Враховуючи те, що обґрунтовуваний розмір шкоди, заподіяний здоров`ю позивача, складає 234 221,76 грн, тому розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню відповідачем складає 11 711,08 грн (розрахунок наступний: 234 221,76 грн х 5 % = 11 711,08 грн.), як вірно визначено судом першої інстанції.
У визначений ухвалою апеляційного суду строк, третя особа  -  ОСОБА_2  не скористався процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивача.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача   ОСОБА_1 - адвокат Кривов`яз Андрій Петрович підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник відповідача ПрАТ "Європейський страховий альянс"  - адвокат Чала Ірина Миколаївна заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивача та просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.
В судове засіданнятретя особа  ОСОБА_2 не з`явився. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлявся у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності третьої особи ОСОБА_2 .
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М.,  пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21 вересня 2018 року водій ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем «КАМАЗ 55102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом «ГКБ 8352», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із несправностями у робочій гальмівній системі, у районі 344 км + 600 м автодороги Київ - Чоп, неправильно оцінив дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер NНОМЕР_3 , під керуванням позивача ОСОБА_1 .
Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2019 року у кримінальній справі № 570/1618/19 (провадження № 1-кп/570/188/2019) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі статті 75 КК України він був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
Задоволено цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2  (цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ "Європейський страховий альянс") про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шкоду, заподіяну здоров`ю, у сумі 200 000,00 грн та шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 000,00 грн.
Речові докази по справі: автомобіль реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом «ГКБ 8352», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,що знаходиться на зберіганні на території УДП «Укрінтератвосервіс» ПАС 26,  за адресою: АДРЕСА_1 - повернуто ОСОБА_2 ;
автомобіль «VolkswagenPassat», реєстраційний номер NНОМЕР_3 , що знаходиться на зберіганні на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів РФ ДП МВС України «Інформ-Ресурси», за адресою: м. Рівне вул. Київська, 110-ж - повернуто ОСОБА_1 (а.с.15-17 том 1).
Зазначеним вироком суду встановлено, що 21 вересня 2018 року, в темну пору доби, приблизно о 21 год. 15 хв., ОСОБА_2  у порушення вимог пунктів 31.1 та 31.4.3 а) Правил дорожнього руху, керуючи вантажним автомобілем «КАМАЗ 55102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом «ГКБ 8352», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із несправностями у робочій гальмівній системі, що виражено в незагальмуванні переднього лівого колеса вантажного автомобіля та переднього правого колеса причепа, та несправностями в системі зовнішнього освітлення вантажного автомобіля, виражені у відсутності в місцях конструктивного розташування протитуманних фар, рухаючись по перехідно-швидкісній смузі (гальмування) для розвороту транспортних засобів автодороги Київ - Чоп зі сторони м. Рівне в напрямку м. Дубно, у порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху, проявив неуважніть до дорожньої обстановки на 344 км+600м вищевказаної дороги поблизу с. Велика Омеляна Рівненського району Рівненської області, маючи намір виконати маневр розвороту ліворуч, неправильно оцінив дорожню обстановку, що склалася, у порушення вимог пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, перед виїздом на зустрічну смугу руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер NНОМЕР_3 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , який рухався по правій смузі руху зі сторони м. Дубно в напрямку м. Рівне.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Із наданих медичних документів вбачається, що ОСОБА_1 з 21 вересня 2018 року по 12 жовтня 2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії Рівненської центральної міської лікарні, поступив у важкому стані, зі слів бригади швидкої допомоги та рідних потрапив у ДТП. Діагноз: поєднана краніо-скелетна травма. Важка відкрита черепно-мозкова травма. Вдавлений імпресійний перелом лобно-скроневої кістки ліворуч з переходом на орбіту. Забій головного мозку важкого ступеня. Контузія лівого ока. Забійна рана лобно-скроневої ділянки ліворуч. Багатоуламковий перелом наколінника. 22 вересня 2018 року операція - резекційна трепанація черепа, видалення вдавленого перелому. 10 жовтня 2018 року - МОС правого наколінника по Веберу. Лікування: інтенсивна терапія, стереофундін, цефтріаксон, актовегін, етамзілат, магнезія, аспаркам, омез, кеталгін, симптоматична терапія. Виписується з відділення на подальше відновлювальне лікування в реабілітаційний центр «Чайка». Видана довідка про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів СБУ, МВС, військовослужбовція внутрішніх військ № 00640 з 21 вересня 2018 року по 12 жовтня 2018 року, продовжує хворіти (а.с. 23 том 1 епікриз № 17698).
З 12 жовтня 2018 року по 09 листопада 2018 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка». Лікування: цибор, ноофен, альцетрат, фурома, кветіапін, депакін, флебодія. Курс нейрореабілітації: реабілітаційна практика: фізично терапевти. Рекомендації: нагляд невролога, сімейного лікаря за місцем проживання. Депакін-хроно 500 мг 1 табл. 2 рази вдень 6 місяців (а.с. 25 том 1).
Згідно довідки № 601 від 12 жовтня 2018 року про тимчасову непрацездатність, яка є продовженням довідки № 00640, ОСОБА_1 звільняється від служби до 09 листопада 2018 року (а.с. 24 том 1).
На підставі довідки № 1323, яка є продовженням довідки № 601, звільнено ОСОБА_1 від служби до 12 листопада 2018 року (а.с. 26 том 1).
З 13 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, з призначенням: депакін-хроно, ноофен, протекта, актовегін, альцмерат, кавінтон, венокор, МКРТ, клодіфен гель. Рекомендації - продовження лікування: депакін-хроно 500 мг*2р/д - 3 місяців поспіль, гамалате В6 1т*2р/д - 1 місяць, планове оперативне втручання, спостереження невролога поліклініки за місцем служби. Продовжено лікарняний лист №490/568 з 13 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року, не закритий. Огляд ЛКК 30 листопада 2018 року (а.с. 27, 28 том 1).
Відповідно до довідки № 1433 від 30 листопада 2018 року, виданої  ДУ «ТМО МВС України по Рівненській області, ОСОБА_1 продовжено лікарняний лист № 568 до 10 грудня 2018 року (а.с. 29 том 1).
З 11 грудня 2018 року по 28 грудня 2018 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, 12 грудня 2018 року проведено оперативне втручання - пластика кісткового дефекту титановим імплантом. Видано продовження лікарняного листа № 568 з 11 грудня 2018 року по 28 грудня 2018 року на підставі довідки № 00672 (а.с. 31 том 1). 
Відповідно до довідки № 026735 від 29 грудня 2018 року, яка є продовженням довідки № 00672, ОСОБА_1 перебував на лікуванні по 17 січня 2019 року (а.с. 32 том 1).
Виписками із медичної картки стаціонарного хворого № 1881, №6839, №5107 підтверджується, що у період часу з 24 квітня 2019 року по 10 травня 2019 року, з 05 липня 2019 року по 19 липня 2019 року, з 27 листопада 2019 року по 10 грудня 2019 року  ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні № 2 госпіталю (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по м. Києву» та травматологічному відділенні Центрального госпіталю. 08 липня 2019 року проведено видалення фіксаторів з правого наколінника, з призначенням медикаментозної терапії: анальгін, димедрол, цефтриаксон, ФТЛ. Лікування: ель-лізину есцинат, тіотріазолін, ліра 500, нейротропіт, депакін хроно, перегін. Рекомендовано: нагляд невролога, когнум 250 мг*2р/д - 2, 3 тижні, депакін хроно - 300 мг*2р/д тривало (а.с. 33-35 том 1).
За зверненням ОСОБА_1 до Офтальмологічної клініки «Айлаз» з приводу погіршення зору після ДТП встановлено діагноз «міопія слабкого ступеня, складний міопічний встигматизм. Консультативним висновком № 33 від 03 січня 2019 року рекомендовано постійна корекція МКЛ (контактні лінзи) чи окулярна, ірифрин на ніч в дні здорового навантаження по 1 кр в око (а.с. 69 том 1).
За результатами огляду № 102287 від 09 червня 2020 року лікарем невропатологом ОСОБА_5 призначено ОСОБА_1 лікарські препарати - гліатилін, церебролізин (а.с.115 том 1). 
Згідно довідки № 375 від 25 лютого 2019 року Радивилівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки вбачається, що ОСОБА_1 з 25 лютого 2019 року виключений з війського обліку як непридатний до війської служби (а.с. 66 том 1).
З 08 квітня 2019 року ОСОБА_1 встановлено ІІ (другу) групу інвалідності, загальною тривалістю 1 рік. Причина втрати професійної працездатності - травма, одержана під час проходження служби в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням службових обов`язків, ступінь втрати професійної працездатності - 65%, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією та свідоцтвом про хворобу № 34/у від 11 січня 2019 року медичної (військово-лікарської) комісії (а.с. 63-64, 65, 70-72 том 1).
Відповідно до довідки № 1188/03 від 01 серпня 2019 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію  по інвалідності ( а.с. 67 том 1).
Із довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) ОСОБА_1 для розрахунку виплат за загальнобов`язковим державним соціальним страхуванням вбачається, що у липні 2018 року нараховано заробітну плату у розмірі 10547,25 грн, у серпні 2018 року - 10553,38 грн (а.с. 68 том 1).
На підтвердження витрат, пов`язаних з лікуванням, діагностикою та реабілітацією, позивачем надані фіскальні чеки за період з 22 вересня 2018 року по 02 серпня 2020 року про придбання лікарських засобів, акт № 07/12 від 07 грудня 2018 року про оплату товару (послуг) - виготовлення титанової сітки індивідуальної форми згідно даних комп`ютерної томографії, рахунок-фактуру № 77 від 27 вересня 2019 року про придбання протипролежневого матраца з компресором, видаткову накладну від 09 жовтня 2018 року за призначенням «за вироби медичного призначення», товарний чек №Н1316013 від 09 жовтня 2018 року про придбання медичний препаратів, товарний чек № 436-14 від 11 жовтня 2018 року про оплату товару - бандаж на коліно, товарний чек від 13 січня 2020 року про оплату товару - контактні лінзи, краплі, квитанції до прибуткового касового ордера № 77710 від 24 вересня 2018 року, № 78836 від 04 жовтня 2018 року, № 79561 від 11 жовтня 2018 року, № 82418 від 26 жовтня 2018 року, № 04220 від 11 грудня 2018 року за призначенням «благодійні внески», квитанцію до прибуткового касового ордера №26-11 від 23 листопада 2018 року ТОВ «І-Плант»за призначенням «передоплата за пластину та гвинти згідно договору» (а.с. 37-61 том 1).
Згідно з висновком звіту автотоварознавчого дослідження № 57, складеного 25 травня 2019 року на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat», Vin   НОМЕР_4 , реєстраційний номер NНОМЕР_3 , становить 552 803,24 грн, вартість аналогічного автомобіля зареєстрованого на території України без врахування пошкоджень становить 496 080,00 грн, а тому проведення відновленого ремонту дослідженого автомобіля недоцільно (а.с. 75-96 том 1).
Квитанцією 0.0.1133273115.1 від 14 вересня 2018 року підтверджується оплата позивачем  ОСОБА_1   передоплати за митне оформлення автомобіля у розмірі 101 000,00 грн (а.с. 97 том 2).
Із наданих учасниками справи та досліджених судом доказів встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність  ОСОБА_2  за шкоду, спричинену третім особам під час експлуатації автомобіля «КАМАЗ 55102», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,була застрахована у  ПрАТ "Європейський страховий альянс" на підставі полісу обов`язкового страхування  цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5467510, ліміт якої складає за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200 000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 грн, розмір франшизи - 2 000,00 грн (а.с. 148 том 1).
Забезпеченим транспортним засобом, зазначеним у полісі №АМ/5467511, є причіп «ГКБ 8352», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з лімітом відповідальності 200 000,00 грн за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, 100 000,00 грн за шкоду, заподіяну майну, розмір франшизи - 2 000,00 грн (а.с. 149 том 1).
08 жовтня 2018 року до ПрАТ "Європейський страховий альянс" надійшло повідомлення про подію дорожньо-транспортної пригодивід ОСОБА_7  (а.с. 150 - 153 том 1).
20 вересня 2019 року позивач  ОСОБА_1  звернувся до ПрАТ "Європейський страховий альянс" із повідомленням про подію та надав документи, які в подальшому доповнені на вимогу страховика, з понесенням витрат щодо оплати перекладу документів у розмірі 2 633,17 грн (а.с. 100, 101-102, 103, 104-106, 107-109, 110, 113, 154 - 165 том 1).
15 жовтня 2019 року відповідачем ПрАТ "Європейський страховий альянс" було отримано заяву позивача  ОСОБА_1  про виплату страхового відшкодування (а.с. 166 том 1).
ПрАТ "Європейський страховий альянс" прийнято рішення про відмову у здійсненні ОСОБА_1 страхового відшкодування з причин неподання протягом одного року з дня настання ДТП заяви про виплату страхового відшкодування та наявність вироку суду про задоволення цивільного позову про стягнення майнової та моральної шкоди безспосередньо з винної особи ОСОБА_2 , про що листом № 4891/13 від 30 жовтня 2019 року повідомлено ОСОБА_1 (а.с. 167-168 том 1).
Частково задовольняючи позов  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс", третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивач в межах, встановленого статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», річного строку звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування за страховим випадком, а тому має право на отримання страхового відшкодування.
За висновком суду першої інстанції із заявлених та підтверджених документально витрат, пов?язаних з лікуванням позивача в сумі 124 910,13 грн, не підлягають відшкодуванню витрати у розмірі 14 770,01 грн, а саме: благодійні внескина суму 1 062 грн, чеки на ліки без призначення лікаря на загальну суму 7 369,58 грн, витрати, що не пов?язані з наслідками ДТП на загальну суму 4 590 грн, витрати, що не є медикаментами(рушники, мило, вода, пакети для сміття, олія) на загальну суму 458,73 грн., чек у злотих та без призначення лікаря - 117 грн., чеки без вказівки назви товару чи послуги на загальну суму 1 172,70 грн.
Вимоги позивача в частині витрат, пов?язаних з лікуванням, в сумі 110 140,12 грн (124 910,13 грн - 14 770,01 грн) є обгрунтованими та підтвердженими належними доказами витратами на лікування, а тому підлягають стягненню з ПрАТ "Європейський страховий альянс".
В частині відшкодування шкоди, пов?язаної з тимчасовою втратою працездатності, розмір якої визначено судом першої інстанції відповідно положенень статті 25 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,  в сумі  57 067,64 грн, з покладенням в основу висновку наступні обчислення для виплати: (479,56 грн - середньоденна заробітна плата х 119 (кількість днів тимчасової втрати непрацездатності).
Установивши, що позивачу встановлено 2 групу інвалідності внаслідок настання ДТП, суд першої інстанції дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим, у розмірі 67 014,00 грн (3 723 грн - розмір мінімальної заробітної плати станом на дату ДТП х 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку).
Отже, загальний розмір шкоди, пов?язаної з лікуванням, тимчасовою втратою працездатності та стійкою втратою працездатності позивача, визначено судом першої інстанції в сумі234 221,76 грн (110 140,12 грн витрати на лікування) + 57 067,64 грн (шкода, пов?язана з тимчасовою втраттою працездатності) + 67 014,00 грн (шкода, пов?язана із стійкою стратою працездатності).
Разом з тим, враховувавши ліміт відповідальності згідно полісу за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200 000,00 грн, присуджені на підставі вироку суду з винної особи на користь ОСОБА_1 200 000,00 грн. на відшкодування шкоди, завданої життю та здоров?ю, суд першої інстанції дійшов висновку, що з ПрАТ "Європейський страховий альянс" на відшкодування шкоди, завданої життю та здоров?ю, підлягає стягненню страхове відшкодування  в сумі  34 221,76 грн ( 234 221,76 грн - 200 000,00 грн).
При визначенні розміру моральної шкоди в сумі 11 711,08 грн (234 221,76 грн х 5%) суд першої інстанції керувався положеннями 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Відхиляючи доводи позивача щодо сумування ліміту відповідальності за двома полісами страхування цивільно-правової відповідальності, суд першої інстанції керувався тим, що відповідно до статті 36.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з?єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспорного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.
В частині вирішених вимог про відшкодування шкоди, заподіяну майну, у розмірі 200 000,00 грн та витрат щодо оплати перекладу документів у розмірі 2 633,17 грн рішення суду першої інстанції висновків не містить.
Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
 Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає з наступних підстав.
Відповідно до положень статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Порядок та умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки безпосередньо встановлено ЦК України.
Норми, що стосуються обов`язкового страхування, містяться у спеціальному законодавстві, зокрема, законах України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року; "Про страхування" від 7 березня 1996 року.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року N 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон N 1961-IV).
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон N 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону N 1961-IV).
Згідно зі статтею 6 Закону N 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом Закону N 1961-IV (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Фактичні обставинисправи, встановлені судом, свідчать про те, що вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2019 року (справа № 570/1618/19, провадження № 1-кп/570/188/2019), який набрав законної сили, ОСОБА_2  визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України за те, що він 21 вересня 2018 року в темну пору доби, приблизно о 21 год. 15 хв., у порушення вимог пунктів 31.1 та 31.4.3 а) Правил дорожнього руху, керуючи вантажним автомобілем «КАМАЗ 55102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом «ГКБ 8352», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із несправностями у робочій гальмівній системі, що виражено в незагальмуванні переднього лівого колеса вантажного автомобіля та переднього правого колеса причепа, та несправностями в системі зовнішнього освітлення вантажного автомобіля, виражені у відсутності в місцях конструктивного розташування протитуманних фар, рухаючись по перехідно-швидкісній смузі (гальмування) для розвороту транспортних засобів автодороги Київ - Чоп зі сторони м. Рівне в напрямку м. Дубно, у порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху, проявив неуважніть до дорожньої обстановки на 344 км+600м вищевказаної дороги поблизу с. Велика Омеляна Рівненського району Рівненської області, маючи намір виконати маневр розвороту ліворуч, неправильно оцінив дорожню обстановку, що склалася у порушення вимог пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, перед виїздом на зустрічну смугу руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер N НОМЕР_3 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , який рухався по правій смузі руху зі сторони м. Дубно в напрямку м. Рівне.
Внаслідок  даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий  ОСОБА_1  отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та був госпіталізований до лікарні, де знаходився на стаціонарному лікуванні.
У зв`язку з лікуванням позивач ОСОБА_1 поніс витрати, пов`язані з діагностикою, лікуванням, придбанням лікарських засобів та подальшою реабілітацією.
Також в результаті дорожньо-транспортної пригоди заподіяна шкода майну позивача, пов`язана з пошкодженням (знищенням) транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер N НОМЕР_3 .
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника транспортних засобів, якими керував під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у ПрАТ "Європейський страховий альянс" на підставі полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18 вересня 2018 року, а саме: на підставі полісу №АМ/5467510  застраховано автомобіль «КАМАЗ 55102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі полісу №АМ/5467511 - причіп «ГКБ 8352», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Страхова сума (ліміт відповідальності) за кожним із вищевказаних полісів встановлено у розмірі 200 000,00 грн - за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, 100 000,00 грн - за шкоду, заподіяну майну, розмір франшизи - 2 000,00 грн.
З наявної у матеріалах справи  копії вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2019 року (справа № 570/1618/19) вбачається та  під час судового розгляду справи позивач підтвердив, що в рамках розгляду кримінальної справи № 570/1618/19, провадження № 1-кп/570/188/2019 ним безспосердньо до винної особи, яка завдала шкоди, ОСОБА_2 був заявлений цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Із витребуваних судом апеляційної інстанції матеріалів кримінальної справи № 570/1618/19, провадження № 1-кп/570/188/2019 вбачається, що в ній міститься пред`явлений ОСОБА_1 цивільний позов до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (а.с. 19-91 том 2 справа № 570/1618/19, провадження № 1-кп/570/188/2019).
Позовні вимоги в частині майнової шкоди у розмірі 138 463,94 грн. ОСОБА_1 обґрунтовував витратами на власне лікування, з підтвердженням чеками, актами. В частині майнової шкоди в сумі 334 090,00 грн. як витрати, пов`язані з вартістю придбаного автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер N НОМЕР_3 , у розмірі 233 090,00 грн та понесені ним витрати на передоплату за митне оформлення автомібіля у розмірі 101 000,00 грн, посилаючись на те, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер N НОМЕР_3 , було повністю пошкоджено та його неможливо експлуатувати.
У процесі розгляду кримінальної справи потерпілий ОСОБА_1 зменшив розмір позовних вимог  цивільного позову та просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю - 200 000,00 грн,  на відшкодування шкоди, заподіяної майну - 100 000,00 грн. (а.с. 134 том 2 справа № 570/1618/19, провадження № 1-кп/570/188/2019).
Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2019 року задоволено цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2  (цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ "Європейський страховий альянс") про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шкоду, заподіяну здоров`ю у сумі 200 000,00 грн та шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000,00 грн.
На підставі заяви потерпілого у кримінальній справі ОСОБА_1 від 07 листопада 2019 року (вхідний номер суду 1508 від 11 листопада 2019 року) Рівненським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист для подальшої подачі до органу виконавчої служби, який отримано ОСОБА_1 26 листопада 2019 року (а.с.164, 166 том 2).
Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу).
 Закон N 1961-IV надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його.
Отже, позивачем, вільно, на власний розсуд обрано спосіб здійснення свого права в частині відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди здоров`ю, майну, та реалізоване право на відшкодування цієї шкоди безпосередньо особою, яка завдала шкоди, - ОСОБА_2 на підставах, передбачених законом (статтями 1188, 1192, 1195 ЦК України).
Таким чином, звернення позивача до страховикаПрАТ "Європейський страховий альянс", у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату стягнутих за судовим рішенням (вироком суду) витрат на лікування та шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, є безпідставним і такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки призведуть до подвійного відшкодування таких витрат на користь потерпілого.
Доводи позивача про те, що на даний час вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2019 року у частині стягнення зазначених коштів боржником (засудженим) фактично не виконано, при цьому, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, колегія суддів відхиляє, оскільки  у статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Отже, стягувач, який виявив бажання реалізувати своє право щодо виконання рішення в примусовому порядку, повинен звернутися до належного відділу державної виконавчої служби/приватного виконавця у межах встановлених строків.
 Разом з тим, колегією суддів апеляційного суду, з урахуванням визнаних обставин відповідачем ПрАТ "Європейський страховий альянс", встановлено, що після постановлення вироку суду позивач продовжував лікування та поніс витрати, пов`язані з придбанням лікарських засобів, що підтверджується фіскальним чеками:від 29 листопада 2019 на суму 513,60 грн, 27 листопада 2019 року - 231,60 грн, від 14 грудня 2019 року - 226,85 грн, від 02 серпня 2020 року - 296,40 грн, від 02 серпня 2020 року - 332,00 грн та товарним чеком від 13 січня 2020 року - 1 830,00 грн, а всього на загальну суму 3 430,45 грн (а.с. 37- 38 том 1).
Вказані витрати документально підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позивач має право на відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням, у розмірі 3430,45 грн з відповідача ПрАТ "Європейський страховий альянс".
В свою чергу, надані фіскальні чеки на придбання лікарських засобів: глиатілін, церебролізин, тридерм крем, елімінал гель від 02 серпня 2020 року на суму 1412,60 грн, від 02 серпня 2020 року - 1380,50 грн, від 02 серпня 2020 року - 1683,50 грн, від 30 січня 2020 року - 298,79 грн, а всього на загальну суму 4 775,39 грн, не містять документальних підтверджень призначення їх лікарем відповідного закладу охорони здоров`я та необхідністю їх здійснення позивачем, а тому вказані витрати не підлягають відшкодуванню на користь позивача, що узгоджується з вимогами статті 24 Закону N 1961-IV.
Також відхиляються колегією суддів апеляційного суду повторно долучені позивачем докази в обґрунтування розміру вимог в частині відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням, до ПрАТ "Європейський страховий альянс", а саме: фіскальні чеки про придбання лікарських засобів, акт № 07/12 від 07 грудня 2018 року про оплату товару (послуг) - виготовлення титанової сітки індивідуальної форми згідно даних комп`ютерної томографії, квитанції до прибуткового касового ордера № 77710 від 24 вересня 2018 року, № 78836 від 04 жовтня 2018 року, № 79561 від 11 жовтня 2018 року, № 82418 від 26 жовтня 2018 року, № 04220 від 11 грудня 2018 року за призначенням «благодійні внески», товарний чек №Н1316013 від 09 жовтня 2018 року про придбання медичний препаратів, товарний чек № 436-14 від 11 жовтня 2018 року про оплату товару - бандаж на коліно, видаткову накладну від 09 жовтня 2018 року за призначенням «за вироби медичного призначення», рахунок-фактуру № 77 від 27 вересня 2019 року про придбання протипролежневого матраца з компресором, квитанцію про оплату ТОВ «І-Плант» за виготовлення індивідаульної титаної пластини, які містяться в матеріалах кримінальної справи №570/1618/19, що витребувані та оглянуті колегією суддів апеляційного суду, та яким судом надана оцінка під час розгляду та вирішення цивільного позову ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження, а їх результат покладено в основу висновку про відшкодування шкоди, заподіяну здоров`ю потерпілого, безпосередньо з особи, яка завдала шкоди, ОСОБА_2 .
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам в частині вимог про відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 75 430,01 грн; шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності у розмірі 67 014,00 грн; моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн та витрат щодо оплати перекладу документів у розмірі 2 633,17 грн, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.
Стаття 22.1 Закону N 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 23.1 Закону N 1961-IV передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим.
Зі змісту статті 25 Закону N 1961-IV вбачається,  що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах, зокремадля працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.
Розрахунок середньої заробітної плати здійснюється на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року за № 100, а саме середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат на останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна подія.
Із довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) ОСОБА_1 вбачається, що у липні 2018 року за 22 відпрацьованих робочих днів нараховано заробітну плату у розмірі 10547,25 грн, у серпні 2018 року за 22 відпрацьованих робочих днів- 10553,38 грн (а.с. 68 том 1).
Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати працівника ОСОБА_1 , виходячи з виплат заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували події (21 вересня 2018 року), становить (10547,25 грн + 10553,38) : (22+22) = 479,56 грн. 
А розмір не отриманого  ОСОБА_1  доходу за час втрати працездатності із розрахунку 479,56 грн х 119 кількість днів тимчасової втрати працездатності становить 57 067,64 грн.
За таких обставин з ПрАТ "Європейський страховий альянс" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, у розмірі 57 067,64 грн.
Наданий позивачем розрахунок шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, суперечить методиці обчислення, а тому заявлений позивачем до стягнення розмір відшкодування не отриманого доходу за час втрати працездатностів сумі 75 430, 01 грн не може бути покладений в основу висновку суду при вирішенні вимог позивача в зазначеній частині.
У  статті 26 Закону N 1961-IV у тому числі передбачено, що шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до ЦК України.
Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних  плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
Таким чином, на підставі належним чином оцінених доказів, врахувавши встановлену позивачу ОСОБА_1 ІІ (другу) групу інвалідності та мінімальний розмір заробітної плати на дату настання страхового випадку - 3 723,00 грн, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що зі страховика підлягає стягненню на користь позивача страхове відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою ним працездатності, у розмірі 67 014,00 грн (3 723,00 грн х 18 місяців).
Вирішуючи вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.
Встановлені фактичні обставини справи вказують на те, що позивач в результаті дорожньо-транспортної пригоди зазнав тілесних пошкоджень, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, у зв`язку з якими він тривалий час перебував на лікуванні.
Вказане ушкодження здоров`я безумовно потягнуло за собою заподіяння потерпілому (позивачу у справі) моральної шкоди, яка полягає у порушенні його звичного способу життя, нормальних життєвих зв`язків, у фізичному болю та стражданнях, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя.
Статтею 26-1 Закону N 1961-IV передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Отже, потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 Закону N 1961-IV, тобто, виходячи з розміру 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
На підставі наданих сторонами доказів та у відповідності із встановленими фактичними обставинами справи до стягнення з відповідача ПрАТ "Європейський страховий альянс" на користь позивача на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, визначено страхову виплату в сумі 127 512,09 грн (57 067,64 грн + 67 014,00 грн + 3 430,45 грн), а отже, розмір на відшкодування моральної шкоди буде становити 6 375,61 грн.
Доводи апеляційної скарги позивача про те, що ліміт відповідальності за обома полісами (страхова сума) щодо забезпечення причепа, так і тягача сумуються, та у межах цих сум на його користь підлягає виплата страхового відшкодування, не грунтуються на вимога закону, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 36.3. Закону N 1961-IV, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.
У частині першій статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем.
Отже, причіп «ГКБ 8352», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є транспортним засобом без власного джерела енергії і здійснював рух лише за допомогою тягача, а саме автомобіля «КАМАЗ 55102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував під керуванням винної у ДТП особи - ОСОБА_2 .
Правовий аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності лише щодо тягача, оскільки вказані транспортні засоби перебували у з`єднанні між собою.
Що стосується витрат, понесених позивачем за переклад документів у розмірі 2 633,17 грн, то зазначені витрати в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є втратами, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а тому не підлягають стягненню зі страхової компанії ПрАТ "Європейський страховий альянс" (відповідача у справі) на користь позивача.
Отже, доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, знайшли своє часткове підтвердження.
Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги та запереченням учасників справи, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин, а тому висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову ОСОБА_1 без оцінки вказаних обставин у сукупності не може вважатись обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 76, 81, 89 ЦПК України.
Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового судового рішення по суті заявлених вимог  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс", третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, які з установлених колегією суддів апеляційного суду обставин справи та наведених мотивів в редакції даної постанови підлягають частковому задоволенню.
Отже, в межах заявлених позивачем вимог підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" в частині страхового відшкодування витрат на лікування у розмірі 3430,45 грн, відшкодування шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності у розмірі 57 067,64 грн, відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності у розмірі 67 014,00 грн, а також моральної шкоди у розмірі 6 375,61 грн. В іншій частині позовних вимог  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" про стягнення страхового відшкодування слід відмовити.
Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України  судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.
Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір». 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІвід сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги, від сплати якого позивач ОСОБА_1 звільняється під час розгляду справи, слід стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" в дохід держави.
Позов ОСОБА_1 за результатом перегляду справи в суді апеляційної інстанції задоволено частково, а тому судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у пропорційному розмірі до задоволених вимог (24,36%), що складає розмір 3 347,18 грн (1 338,87 грн + 1 338,87 грн х 150%) слід покласти на відповідача Приватнеакціонерне товариство"Європейський страховий альянс", який підлягає стягненню в дохід держави.
Керуючись  ст.ст. 15,16, 999, 1187,1188, 1192,1195 ЦК України,  ст.ст. 6,9, 22-31, 35, 36 Закону України  N 1961-IV"Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",  ст.ст. 4,5, 76,81,89,133,141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Голосіївського районного суд міста Києва від 13 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Позов  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс", третя особа:ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодуваннязадовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" код ЄДРПОУ 19411125) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) страхове відшкодування витрат на лікування в сумі 3430,45 грн, страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності в сумі 57 067,64 грн, страхове відшкодування, пов`язане із стійкою втратою працездатності в сумі 67 014,00 грн та відшкодування моральної шкоди  в сумі 6547,13 грн.
В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" , відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" код ЄДРПОУ 19411125) в дохід держави судовий збір в розмірі 3 436,86 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 02 травня  2023року.  
 
            Головуючий:                                          Судді