ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3084/23 Справа № 180/1570/21 	  	Головуючий у першій інстанції: Нанічкіна Н. М. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_3  до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурний Микола Анатолійович, про розірвання договору щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини,- 

ВСТАНОВИЛА:
У жовтні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході судового розгляду позов ОСОБА_1 ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2021 залишено без розгляду за заявою позивача (а.с. 94 т.2). 
У жовтні 2021 року із позовом звернулась  ОСОБА_3 , обґрунтовуючи його тим, що у вересні 2009 року ОСОБА_3 отримала в Італії дозвіл на проживання, у зв`язку з роботою, придбала в м. Новара квартиру. 20.02.2017 року, в період шлюбу з ОСОБА_1 , вона народила доньку ОСОБА_4 . Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13.01.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Однак, сторони продовжували мешкати разом в Італії та вели спільний побут, виховували доньку. 18.03.2020 року, перебуваючи в Україні, сторони уклали договір щодо здійснення між батьками батьківських прав та визначення місця проживання дитини. 20.06.2020 року родина ОСОБА_3 разом із донькою повернулась до Італії. Дитина відвідувала садочок у м. Новара, а після переїзду в м.Оменья дитину одразу ж влаштували до дитячого садочка. 03.03.2021 року відповідач сказав, що буде працювати далекобійником на якусь литовську фірму та поїхав, більше до м.Оменья він не повертався. 02.05.2021 року, коли позивачка була на роботі, їй зателефонував відповідач та повідомив, що доньку вона більше не побачить, він її забрав. ОСОБА_3 викликала поліцію і по приїзду додому побачила, що в квартирі відсутні деякі речі доньки, а також з квартири зникли деякі документи: український та закордонний паспорт ОСОБА_3 , закордонний паспорт дитини ОСОБА_4 , вид на проживання дитини, нотаріальний договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 18.03.2021 року, а також нотаріальний дозвіл на вивезення дитини. За заявою ОСОБА_3 від 02.05.2021 року правоохоронцями Італії була порушена кримінальна справа за ст.574 Кримінального кодексу Італії (викрадення та протиправне взяття під варту дітей за кордоном). ОСОБА_3 зареєстровано у якості потерпілої сторони. Відповідач порушує умови нотаріального договору від 18.03.2020 року, а саме, починаючи з 02.05.2021 року не дає можливості ОСОБА_3 навіть поспілкуватися із донькою ОСОБА_4 та приховує її місце перебування; самостійно змінив місце мешкання дитини (без будь-якого усного чи письмового попередження та повідомлення матері дитини про її фактичне місцезнаходження). Через протиправні дії відповідача позивачка не має реальної можливості приймати участь у вихованні своєї доньки, вона не володіє інформацією, де на теперішній час перебуває дитина, не володіє інформацією про її самопочуття та стан здоров`я. Батько дитини - ОСОБА_1 в свою чергу продовжує чинити перешкоди позивачці у спілкуванні з донькою, відмовляється повідомляти де зараз перебуває дитина, не бажає повернути дитину за місцем її фактичного мешкання. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивачка просила розірвати нотаріальний договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 18 березня 2020 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурним М.А., зареєстрований в реєстрі за №137 (а.с. 154-166 т.1).
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року позов задоволено. Вирішено розірвати нотаріальний договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 18 березня 2020 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який засвідчено приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурним М.А., зареєстрований в реєстрі за №137. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 908,00 гривень. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 22.07.2016 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №89 (а.с. 216 т.1). 
20 лютого 2017 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_4 (а.с. 212 т.1). 
Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13.01.2020 року у справі №180/2005/19 шлюб між сторонами було розірвано; заочне рішення набрало законної сили 13.02.2020 року (а.с. 95-99 т.1). 
Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 18.03.2020 року було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, що посвідчений приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурним М.А. та зареєстровано в реєстрі за №137 (а.с. 167-168 т.1). 
Відповідно до пункту 1.1 вказаного вище договору, цей договір укладено стосовно місця проживання та утримання спільної малолітньої дочки батьків - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт батьківства підтверджується Витягом основних положень з реєстру актів про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану муніципалітету м. Новара 27 лютого 2017 року. 
За змістом пункту 1.2 договору від 18.03.2020 року, відповідно до цього договору батьки домовились про місце проживання дитини та про порядок здійснення батьківських прав батьком та матір`ю, яка проживатиме окремо від дитини. 
Місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання батька. У разі зміни місця проживання дитини, батько зобов`язується попереджувати матір письмово із вказанням точного місця проживання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання (пункт 1.3 договору від 18.03.2020 року). 
У пунктах 2.1-2.2 договору від 18.03.2020 року погоджено, що мати має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дитиною, в тому числі у будь-який день тижня та у будь-який час, а також має право, за попередньою домовленістю з батьком, брати дитину до себе за місцем свого проживання у вихідні дні. У період шкільних канікул, кожен із батьків має право проводити більше часу разом з дитиною та відпочивати разом з нею на території України. 
Згідно до пункту 3.1 договору від 18.03.2020 року, батько зобов`язується піклуватися про здоров`я дитини, брати участь у вихованні дитини, забезпечити дитині достатній рівень освіти незалежно від стосунків сторін. Батько зобов`язується не перешкоджати спілкуванню дитини з матір`ю. В дні та час, визначені в п. 2.1. цього договору, одягати та збирати дитину для зустрічі з матір`ю. У випадках, визначених п. 2.2, готувати до часу від`їзду багаж дитини. Завчасно повідомляти дитину про час та день зустрічі з матір`ю, а також повідомляти про причини, що унеможливлюють такі зустрічі, якщо йому це відомо. 
Мати зобов`язується брати участь у вихованні та духовному розвитку дитини, незалежно від стосунків з батьком. За попередньою домовленістю з батьком, приїхати в місце проживання дитини, або інше спеціально обумовлене батьками місце, забрати дитину для проведення спільного дозвілля та повернути її у визначений час у місце проживання, або інше, спеціально обумовлене батьками місце. У випадках, визначених п.п. 2.1 та 2.2. забезпечити комфортний та безпечний транспортний засіб для перевезення дитини на відпочинок та забезпечити дитині комфортні умови проживання та відпочинку; повідомляти батька дитини про благополучне прибуття на місце відпочинку, а також заздалегідь попереджати про час повернення, із зазначенням дати приїзду, місця та часу прибуття - повернути дитину у місце її проживання в обумовлений з батьком час, якщо батько особисто не зустрічатиме дитину безпосередньо в місці прибуття (п. 3.2 договору від 18.03.2020 року). 
Пунктом 4.2.1 договору погоджено, що по досягненні дитиною десятирічного віку, - місце проживання дитини буде визначено з урахуванням бажання самої дитини. 
Позивачка ОСОБА_3 проживає в Італії з 21.07.2016 по 27.01.2021 у м. Новара, а з 27.01.2021 у м.Оменья (а.с.172 т.1). 
Згідно копії архівної довідки про місце проживання, виданої реєстратором ЗАГС комуни Оменья 18.06.2021, місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою по АДРЕСА_1 , з 20.02.2017 і по 29.07.2020 (а.с.173 т.1). 
Дитина була зарахована і відвідувала Червону секцію в 2020/2021 навчальному році дитячої школи Агацці до 26.01.2021 у м. Новара та зарахована на навчальний 2020/2021 рік до дитячої школи у м. Оменья і з 03.02.2021 вперше відвідала Зелену секцію цієї школи (а.с.177-178, 188-189 т.1). 
02 травня 2021 ОСОБА_3 звернулася до поліції про скоєння правопорушення за ст.574 «Викрадення та протиправне взяття під варту дітей за кордоном» Кримінального кодексу Італії, а саме, що її колишній чоловік ОСОБА_1 забрав доньку 02.05.2021 року між 14:40 і 16:20, коли вона була на роботі (а.с.193-197, 198-202 т.1). 
Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Марганецькою міською радою Дніпропетровської області, місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою по АДРЕСА_2 (а.с.214 т.1). 
Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої квартальним комітетом №30 Марганецької міської ради 13.05.2021 року, ОСОБА_9 , ОСОБА_1 та його донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають без реєстрації за адресою по АДРЕСА_3 , що підтверджують сусіди ОСОБА_10 ( АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_11 ( АДРЕСА_5 ); підписи сусідів відсутні. (а.с.215 т.1).
Разом з тим, згідно з довідками Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-26246/0/15-21-Вих від 20.07.2021 року, №91-44311/0/15-21-Вих від 15.11.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнула останній раз кордон (на виїзд) в пункті пропуску Бориспіль 30.09.2020 року; інформація про повернення ОСОБА_4 на територію України в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» відсутня (а.с.217-218 т.1, а.с.63-64 т.2). 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неодноразово перетинав кордон України у період 2020-2021 років. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перетнула кордон (на виїзд) в пункті пропуску Бориспіль 30.09.2020 року; після цього в Україну приїздила лише в листопаді 2021 року (а.с.63-64 т.2). 
Відповідно до листа служби у справах дітей виконавчого комітету Марганецької міської ради від 20.10.2021 року №458, комісія у складі спеціаліста служби у справах дітей та фахівців центру надання соціальних послуг 20.10.2021 року здійснено вихід за адресою по АДРЕСА_3 для перевірки фактичного місця перебування та проживання за вказаною адресою дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на момент виходу комісії в родину дитина ОСОБА_4 за вказаною адресою не перебувала, зі слів батька гр. ОСОБА_1 його донька ОСОБА_4 знаходиться в Італії (а.с.78 т.2). 
ОСОБА_3 звернулась до служби у справах дітей Марганецької міської ради із заявою від 12.11.2021 року про вчинення протиправних дій (перешкоджання матері у спілкуванні із донькою та невиконання умов нотаріального договору від 18.03.2020 року) та неналежне виконання батьком батьківських обов`язків (а.с.79-82 т.2). 
Письмовою відповіддю служба у справах дітей Марганецької міської ради повідомила позивачку, що спеціалісти служби у телефонному режимі зв`язалися із гр. ОСОБА_1 та викликали до служби, але останній повідомив, що на даний час перебуває за межами країни (а.с.83 т.2).
Позивачка зазначає, що починаючи з 02.05.2021 року відповідач не дає їй можливості спілкуватися із донькою ОСОБА_4 , приховує її місце перебування; самостійно змінив місце мешкання дитини (без будь-якого усного чи письмового попередження та повідомлення матері дитини про її фактичне місце знаходження). Через протиправні дії відповідача позивачка не має реальної можливості приймати участь у вихованні своєї доньки, вона не володіє інформацією, де на теперішній час перебуває дитина, не володіє інформацією про її самопочуття та стан здоров`я. 
Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач стверджує, що спільна дитина на цей час перебуває в Польщі та проживає разом з ним та його дружиною за адресою по АДРЕСА_6 (а.с. 99 т.2) та він ніяким чином не створює перешкод для спілкування ОСОБА_4 з матір`ю. 
Відповідно до пояснень відповідача в судовому засіданні апеляційного суду, повідомляти адресу дійсного місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає недоцільним в інтересах дочки; в подальшому у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що подорожує з ОСОБА_4 , але вона проживає на території Італії. Вказане підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання апеляційного суду. 
Допитана в судовому засідання місцевого суду свідок ОСОБА_12 , фахівець із соціальної роботи Центру надання соціальних послуг Марганецької міської ради, повідомила, що вона виїздила двічі в сім`ю ОСОБА_3 для складання акту про потреби сім`ї: 24.03.2020 року та 19.05.2021 року. Вперше ОСОБА_4 вдома не було. Коли свідок була 19.05.2021 року, зі спальні вибігла дівчинка. ОСОБА_1 взяв її на руки і поцілував, сказав ОСОБА_4 моя. Питала сусідів, чи бачать вони дівчинку, сказали, що так. Потім з`ясувалося, що це племінниця ОСОБА_1 . 
Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини
Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
Згідно зі ст. 9 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. 
Частиною четвертою статті 157 СК України встановлено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.
Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 
Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору. 
Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. 
Згідно з частинами першою, четвертою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. 
За змістом пункту 1.3 оспорюваного договору від 18.03.2020 року, місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання батька. 
Позивачка ОСОБА_3 проживає в Італії з 21.07.2016 по 27.01.2021 у м. Новара, а з 27.01.2021 у м.Оменья (а.с.172 т.1). 
Згідно копії архівної довідки про місце проживання, виданої реєстратором ЗАГС комуни Оменья 18.06.2021, місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою по АДРЕСА_1 , з 20.02.2017 і по 29.07.2020 (а.с.173 т.1). 
Дитина була зарахована і відвідувала Червону секцію в 2020/2021 навчальному році дитячої школи Агацці до 26.01.2021 у м. Новара та зарахована на навчальний 2020/2021 рік до дитячої школи у м. Оменья і з 03.02.2021 вперше відвідала Зелену секцію цієї школи (а.с.177-178, 188-189 т.1). 
Відповідно до довідки дитячого садку «Біалетті» в м. Оменья від 06.09.2021, ОСОБА_4 відвідувала дитячий садок у 2020-2021 навчальному році; дитину щодня супроводжувала до навчального закладу її мати; на останньому тижні відвідування дитину супроводжувала бабуся по батьківській лінії; ОСОБА_4 завжди приходила до навчального закладу охайно одягненою, доглянутою і у чистому вигляді; мати завжди приносила з собою всі матеріали, які просили вчителя, активно співпрацюючи зі школою (а.с. 63-64 т.1). 
Тобто, судом встановлено, що після укладення сторонами договору щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 18.03.2020 року, умови вказаного договору не дотримувались (були порушені) в частині проживання дитини разом з батьком, адже до травня 2021 року дочка ОСОБА_4 проживала разом з матір`ю, що також визнається сторонами. Доказів укладення додаткових угод до цього договору щодо визначення певного періоду проживання доньки з матір`ю - суду не представлено. 
Крім того, судом встановлено невиконання відповідачем умов договору від 18.03.2020 року в частині зобов`язання батька, у разі зміни місця проживання дитини, попереджувати матір письмово із вказанням точного місця проживання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання (пункт 1.3), а також в частині зобов`язання батька не перешкоджати спілкуванню дитини з матір`ю (пункт 3.1). 
Судом встановлено, що між сторонами виникли неприязні відносини, відповідач після початку проживання дитини з ним у травні 2021 року (з моменту зміни місця проживання дитини) не пізніше одного місяця не повідомив письмово позивачку із вказанням точного місця проживання ОСОБА_4 . 
Крім того, ОСОБА_1 створює перешкоди у спілкуванні дитини з матір`ю, що виражається у приховуванні дійсного місця проживання дочки. 
Обґрунтування відповідача зловживанням позивачкою алкоголем не є підставою для невиконання умов договору щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 18.03.2020 року, а також позбавлення дочки ОСОБА_4 основоположного права на вільне спілкування, піклування, виховання, турботу та любов її матері. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши порушення відповідачем зобов`язань (станом на день звернення до суду та на день ухвалення рішення у справі) за договором щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 18.03.2020 року, укладеним сторонами, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для розірвання цього договору, який засвідчений приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурним М.А., зареєстрований в реєстрі за №137.
У даній справі вирішується спір щодо порушення умов договору, а тому обґрунтування апеляційної скарги зловживанням позивачкою алкоголем не є підставою для звільнення відповідача від зобов`язань, які погоджені умовами договору. У цьому договорі не визначено умов звільнення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань за договором повністю або частково. 
Наданий суду диск з відеозаписами не може бути прийнятий судом в якості належного доказу, оскільки не дозволяє ідентифікувати осіб, які на відео, час, місце, обставини проведення відеозапису. 
Твердження апелянта, що договір від 18.03.2020 року не підлягає виконанню за межами території України, суперечить умовам договору, дія якого у просторі не обмежена, відповідно до його умов. 
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (підпункт в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України). 
За положеннями частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. 
Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги задоволення позову ОСОБА_3 , на користь останньої з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції,  проведених адвокатом Завгороднім О.С., у сумі 7500,00 грн, що підтверджується копією договору про надання юридичних послуг №31/01/2023 від 31.01.2023, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2606 від 11.07.2007, копією акту прийому-передачі послуг №1 від 14.03.2023 на суму 7500,00 грн (а.с. 31-32, 33, 34 т.3). 
Заперечення відповідача щодо неспівмірності вказаних вище витрат позивачки до апеляційного суду не заявлялись та не подавались. 
Колегія звертає увагу, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено відповідачем, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). 
Такі висновки відповідають також правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 (провадження №61-22131 св 19). 
За змістом ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Необхідно також зауважити, що судом апеляційної інстанції залишено без змін рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року у даній справі. А тому підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, в апеляційного суду відсутні. 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції -без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  - залишити без задоволення. 
Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року - залишити без змін. 
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_1 ) на користь  ОСОБА_3 (РНОКПП  НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова