ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/881/19
Провадження № 22-ц/4820/1043/23
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Дубова М.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/881/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2023 року в складі судді Козак О.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:
У січні 2019 року ОСББ № 16 на вулиці Водопровідна, 16 «Ковчег» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому після уточнення заявлених позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь 37 329 грн 54 коп заборгованості по внескам та платежам на утримання будинку і прибудинкової території та за підігрів води (опалення).
У лютому 2020 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив стягнути з ОСББ будинку АДРЕСА_2 на його користь 1974 грн безпідставно набутих коштів.
При цьому ОСОБА_1 в зустрічному позові посилався, що у вересні 2007 року колишній голова правління ОСББ «Ковчег» Незборецький В.М., рішення про обрання якого було визнано недійсним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 квітня 2018 року, звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з нього, ОСОБА_1 , заборгованості за послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території. Отримавши судовий наказ, ОСББ «Ковчег» пред`явило його до виконання у державну виконавчу службу. 16 лютого 2018 року даний судовий наказ був скасований судом і визнаний таким, що не підлягає виконанню, однак 26 лютого 2018 року державний виконавець за наполяганням ОСОБА_2 виніс постанову, якою звернув стягнення на його пенсію.
Позивач зазначав, що у травні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з його пенсії відраховано кошти в сумі 1974 грн 14 коп і перераховано ОСББ «Ковчег», що підверджується платіжним дорученням від 14.05.2018 № 9755. Таким чином, вказана сума коштів ймовірно надійшла на рахунок ОСББ «Ковчег» і невідомо куди поділася, на його запит надати фінансові звіти відповідач запитуваної інформації не надав. Йому ці кошти не повернули. Отже, на думку позивача, ОСББ «Ковчег» набуло зазначену суму коштів без достатньої правової підстави і зобов`язане повернути йому.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Ковчег» 37 329 грн 54 коп заборгованості по внескам та платежам на утримання будинку і прибудинкової території та за підігрів води (опалення).
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСББ «Ковчег» про стягнення безпідставно набутих коштів - залишено без розгляду, у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 травня 2021 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Ковчег» 34221 грн 78 коп заборгованості по внесках та платежах на утримання будинку і прибудинкової території та за підігрів води (опалення), а також 8250,30 грн. понесених судових витрат на правничу допомогу.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 травня 2021 року скасовано ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року, справу в частині зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСББ «Ковчег» про стягнення безпідставно набутих коштів направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2022 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСББ «Ковчег» про стягнення безпідставно набутих коштів - залишено без розгляду, у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 серпня 2022 року скасовано ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.05.2022 року, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Ковчег» про стягнення безпідставно набутих коштів направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2023 року в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСББ «Ковчег» про стягнення безпідставно набутих коштів відмовлено. 
ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права. Апелянт вказує, судом не прийнято до уваги, що ухвалами Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2018 року у справі № 686/18500/17 скасовано судовий наказ від 12 жовтня 2017 року про стягнення з нього на користь ОСББ «Ковчег» заборгованості та визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Однак, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження і на виконання вказаного судового наказу, звернено стягнення з пенсії та перераховано на рахунок ОСББ «Ковчег» кошти в сумі 1974 грн 14 коп. Таким чином, ОСББ «Ковчег» без достатньої правової підстави отримало кошти в сумі 1974 грн 14 коп і відповідно до ст. 1212 ЦК України, зобов`язано їх повернути. Також апелянт посилається, що судом першої інстанції розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження, хоча дана справа підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що є безумовною підставою для скасування рішення суду.
Тому, з огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2023 року та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так судом встановлено, що судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.10.2017 року по справі № 686/18500/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковчег» заборгованість за послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території станом на 01.09.2017 року у сумі 7937, 69 грн.
       Даний судовий наказ був звернутий до примусового виконання до Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького.
Постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 16.01.2018 року було відкрито виконавче провадження № 55532342 з примусового виконання вказаного судового наказу № 686/18500/17.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2018 року  судовий наказ від 12.10.2017 р., виданий Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області по справі № 686/18500/17 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковчег» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території у сумі 7937,69 грн., за заявою ОСОБА_1 скасовано
Іншою ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2018 року судовий наказ від 12.10.2017 року, виданий Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковчег» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території у сумі 7937, 69 грн., за заявою ОСОБА_1 визнано таким, що не підлягає виконанню.
Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України від 25.09.2019 року № Г-1149-0-02.26-04 ОСОБА_1 повідомлено, що 23.03.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області отримано постанову Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про стягнення заборгованості в сумі 8737,69 грн. на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковчег».
У травні 2018 року з пенсії ОСОБА_1 на виконання вищевказаного судового наказу відраховано кошти в сумі 1974,14 грн. та згідно постанови державного виконавця ці кошти перераховані Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Ковчег».
З 01.06.2018 року стягнення заборгованості з його пенсії припинені згідно листа Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 15.05.2018р. №31099/14.19-32.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.
Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України.
Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.
Суть кондикційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (стаття 1213 ЦК), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна, а набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого.
Отже, норми статті 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань.
Вказана правова позиція сформульована Верховним Судом у постановах: від 10 вересня 2018 року у справі № 638/11807/15-ц (провадження № 61-1215св17), від 12 вересня 2018 року у справі № 154/948/16 (провадження № 61-4497ск18), від 12 грудня 2018 року у справі № 205/3330/14-ц (провадження № 61-1133св18).
Позивач як на підставу стягнення з відповідача на його користь грошових коштів в сумі 1974,14 грн. посилався на ту обставину, що вказані кошти були стягнуті з його пенсії на підставі судового наказу від 17 жовтня 2017 року, який було скасовано ухвалою суду від 16 лютого 2018 року, однак при цьому вважав, що вказані кошти набуті відповідачем безпідставно і просив суд стягнути ці кошти на його користь відповідно до норм ст. 1212 ЦК України. 
Однак з врахуванням встановлених обставини справи відсутні підстави вважати, що відповідач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковчег» набув вказані кошти без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) та зобов`язана повернути потерпілому це майно, оскільки ці кошти були набуті відповідачем на підставі судового рішення.
При цьому згідно ч. 3 ст. 167 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.
Тобто в даному випадку позивач мав право при поданні заяви про скасування судового наказу подати суду відповідне клопотання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу та таким чином захистити своє порушене право.
З врахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в позові з підстав недоведеності позовних вимог, які ґрунтуються саме на нормах ст. 1212 ЦК України, так як судом беззаперечно встановлено набуття відповідачем спірних грошових коштів на підставі судового рішення, яке в послідуючому було скасовано, що виключає набуття коштів без достатніх правових підстав, на що помилково посилається позивач.
Крім того колегія суддів констатує, що з огляду на встановлені обставини справи позивачем неправильно обраний спосіб захисту порушеного права. В даному випадку позивач мав діяти відповідно до вимог норм ч. 3 ст. 167 ЦПК України.
З вищевказаних підстав доводи апеляційної скарги з посиланням на ухвали суду про скасування судового наказу і стягнення коштів після скасування судового наказу, що на думку апелянта свідчить про безпідставність стягнення з нього грошових коштів слід відхилити.
Як встановлено судом стягнення коштів відбувалось на підставі постанови державного виконавця про звернення стягнення на пенсію позивача, яка була винесена в межах виконавчого провадження, відкритого 16 січня 2018 року на підставі судового наказу 12 жовтня 2017 року. Тобто, хоча судовий наказ на час стягнення коштів і було скасовано, однак виконавче провадження закрито не було, судовий наказ продовжував виконуватись, тобто відповідач набув грошові кошти позивача на підставі відповідного судового рішення та постанов органів виконавчої служби, а не безпідставно. 
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, а саме розглянув справу в порядку спрощеного провадження, хоча в ухвалі про відкриття провадження за зустрічним позовом позивача розгляд справи було ухвалено проводити в загальному позовному провадженні з посиланням на норми ч. 6 ст. 277 ЦПК України також слід відхилити.
Так відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.
За ч. 7 ст. 277 ЦПК України частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.
Згідно ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи малозначні справи.
У відповідності до ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як вбачається з зустрічного позову ОСОБА_1 ціна позову за його позовною заявою є 1974,14 грн. що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже цивільна справа за зустрічним позовом ОСОБА_1 є малозначною в силу вимог ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України, має розглядатись тільки в порядку спрощеного провадження, а тому норми ч. 6 ст. 277 ЦПК України, на порушення яких судом посилається позивач в даному випадку застосуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390  ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 29 травня 2023 року.

Судді А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
Т.В. Спірідонова