РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 569/12979/22
Провадження № 22-ц/4815/344/23
Провадження № 22-ц/4815/404/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого (суддя-доповідач): Вейтас І.В., 
суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В. 
секретар – Пиляй І.С.
учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ошурка Йосипа Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2022 року, ухвалене у складі судді Харечко С.П., повний текст складено 29 грудня 2022 року, та апеляційну скаргу адвоката Бойчука Костянтина Мефодійовича, який діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Рівненського міського суду від 16 січня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення, постановлену у складі судді Харечко С.П., у справі за позовом адвоката Ошурка Йосипа Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2022 року адвокат Ошурко Й.М., який діє від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 грудня 2021 року о 13 год. 00 хв. в м. Рівне по вул. Вербова 18А, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Citroen с4 Aircross, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в дворовій території, а саме по траєкторії де рух транспортних засобів перетинається, а черговість проїзду не обумовлена, не надав дорогу транспортному засобу Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який наближався з правового боку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2022 року №569/449/22 притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. 
Автомобіль Citroen с4 Aircross, д.н.з. НОМЕР_1 є забезпеченим ТЗ відповідно до умов страхового полісу АР 9850449 у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС». Автомобіль Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 34884 від 05 липня 2022 року матеріальний збиток завданий власнику автомобіля Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_2 в наслідок пошкодження останнього при дорожньо-транспортній пригоді яка сталася 28 грудня 2021 року, складає 77 531,95 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot Panner д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП без урахування ПДВ на запчастини, становить 65 877,25 грн. у тому числі: вартість замінних складових - 58 271,51 гривень; вартість робіт - 2268 гривень; вартість матеріалів – 5335,74 гривень. Коефіцієнт зносу замінних складових, становить 0,62, що дорівнює 36 129,58 гривень. Розрахунок суми страхового відшкодування: 65 877,25 гривень - 36 129, 58 гривень - 1500 гривень (франшиза) = 28 247, 67 гривень. Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 28 247, 67 гривень. Відповідач ОСОБА_2 повинен відшкодувати суму збитку, що перевищує страхове відшкодування, та складає 36 129, 58 гривень + 1500 гривень = 37 629, 58 гривень, відповідно до вимог статей 1166, 1188, 1194 ЦК України. 
Крім того, просив стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень, в зв`язку з тим, що внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав такі пошкодження, які позбавили можливості користуватися автотранспортним засобом, що змусило позивача змінити свій звичний образ життя.
РішеннямРівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що із полісу страхування цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_2 (винуватця ДТП) вбачається, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130000 гривень. Отже, в даному випадку, розмір завданої позивачеві шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, судом не встановлено підстав для виникнення обов`язку винуватця ДТП з виплати страхового відшкодування (ст. 38 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 26 Закону України «Про страхування»), тому немає підстав для стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять жодного доказу, що свідчив би про заподіяння ОСОБА_1 зазначених ним у позові моральних страждань саме діями відповідача. Позивачем не надано обґрунтованого розрахунку та не зазначено, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 10000 гривень. Натомість, одні лише посилання на зміну звичного образу життя, та необхідності докладати додаткові зусилля, щоб відновити майно, як підставу завдання моральної шкоди, не заслуговують на увагу, оскільки позивачем не доведено причинного зв`язку між зазначеними обставинами та завданою шкодою.
29 грудня 2022 року адвокат Бойчук К.М. представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на отримання правової допомоги, та просив стягнути на користь відповідача 10000 гривень.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 січня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Ухвала суду мотивована тим, що стороною відповідача під час розгляду справи не подано до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Окрім цього, відповідачем до закінчення судових дебатів не було надано докази на підтвердження понесених судових витрат, та не заявлено про те, що вказані докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
З апеляційною скаргою на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2022 року звернувся адвокат Ошурко Й.М., який діє від імені ОСОБА_1 .. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що сума, про стягнення якої заявляє позивач, що включає в себе коефіцієнт зносу замінних складових в сумі 36 129,58 гривень та 1500 гривень франшиза, відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» має бути сплачена потерпілому саме особою, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, оскільки вона не входить у страхове відшкодування. Також вказує, що пошкодженням транспортного засобу позивачеві завдано моральної шкоди, що пов`язана саме з пошкодженням майна, необхідністю зміни звичного образу життя, та необхідності докладати додаткові зусилля, щоб відновити майно. Посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Бойчук К.М. вказує, що звернувшись з позовом до ОСОБА_2 , позивач не врахував, що відповідно до положень ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» у разі настання страхового випадку саме страховик відшкодовує заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СГ «ТАС» і ліміт відповідальності за страховим полісом повністю покриває заподіяні позивачу збитки, саме АТ «СГ «ТАС» мало б бути відповідачем і вказаній справі, отже ОСОБА_2 не має обов`язку по відшкодуванню завданої шкоди. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та просить його залишити без змін.
З апеляційною скаргою на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2022 року звернувся адвокат Бойчук К.М., який діє від імені ОСОБА_2 .. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 09 листопада 2022 року сторона відповідача надала суду докази понесення відповідачем витрат на правову допомогу в розмірі 8000 гривень, вказані документи наявні в матеріалах справи, а тому суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення вказаних судових витрат. Зазначена в заяві про ухвалення додаткового рішення суду сума стягнення - 10000 гривень, вказана внаслідок технічної помилки. Просить скасувати ухвалу суду від 26 грудня 2022 року, ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8000 гривень витрат понесених відповідачем на отримання професійної правничої допомоги.
Відзив на апеляційну скаргу адвоката Бойчука К.М., який діє від імені ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2022 року до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Бойчук К.М. належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились. Адвокат Бойчук К.М. повідомлений про розгляд справи, що підтверджується його підписом в повідомлені про вручення поштових відправлень 22 березня 2023 року. Поштова повістка направлена на адресу ОСОБА_2 (адреса наявна в матеріалах справи, по якій відповідач раніше отримував поштові відправлення, в тому числі і від суду апеляційної інстанції) повернулась на адресу суду апеляційної інстанції з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». 
Заслухавши доповідача, представника позивача, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечує проти задоволення апеляційної скарги представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційних скарг стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга адвоката Ошурка Й.М., який діє від імені ОСОБА_1 підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28 грудня 2021 року о 13 год. 00 хв. в м. Рівне по вул. Вербова 18А, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Citroen с4 Aircross, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в дворовій території, а саме по траєкторії де рух транспортних засобів перетинається, а черговість проїзду не обумовлена, не надав дорогу транспортному засобу Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який наближався з правового боку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2022 року №569/449/22 притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Постанова була оскаржена в апеляційному порядку. Постановою Рівненського апеляційного суду від 23 березні 2022 року апеляційну скаргу у справі №569/449/22 залишено без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2022 року залишено без змін.
ОСОБА_1 є власником транспортному засобу Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Власником автомобіля Citroen с4 Aircross, д.н.з. НОМЕР_1 , яким на законних підставах керував ОСОБА_2 є ОСОБА_5 .
Згідно полісу № АР/9850449 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05 березня 2021 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Citroen с4 Aircross, д.н.з. НОМЕР_1 застрахована в АТ «СГ «ТАС». Страхова сума на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров`я становить 260 000 гривень, за шкоду завдану майну становить 130 000 гривень, розмір франшизи – 1500 гривень.
Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №34884 від 05 липня 2022 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_2 , визначена за витратним підходом складає 77531,95 гривень, ринкова вартість КТЗ Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_2 , визначена за порівняльним підходом може складати 171462, 96 гривень. (інструментальні дослідження не проводилися). На підставі виконаних досліджень та рекомендацій зроблено висновок що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_2 станом на 30 грудня 2021 року дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ 34176,46 гривень. Коефіцієнт фізичного зносу становить – 0, 62.
Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, який є додатком до Страхового акту № 13193/24/922 від 12.07.2022 року матеріальний збиток без врахування ПДВ на запчастини становить 29747,67 гривень. Коефіцієнт фізичного зносу становить 36 129,58 гривень, франшиза 1500 гривень. 
Приватне акціонерне товариства «Страхова група «ТАС» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 28 247, 67 гривень.
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1 Закону України «Про страхування»передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно статті 1194  ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. 
Таким чином обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу і у ПАТ «Страхова група «ТАС» не виникло обов`язку повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності, передбаченого полісом № АР/9850449 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05 березня 2021 року.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2019 року у справі № 676/518/17 (провадження № 61-8307св18) вказано, що «відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним  ремонтом транспортного  засобу з  урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати)». 
Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України  «Про обов`язкове страхування цивільно-правової  відповідальності власників  наземних транспортних  засобів» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Відповідно до пункту 36.2 статті 36  Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ.
Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Відповідач не наддав суду доказів на спростування розміру вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.
Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, який є додатком до Страхового акту № 13193/24/922 від 12.07.2022 року та звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу становить коефіцієнт фізичного зносу становить 0,62, - 36 129,58 гривень. Згідно полісу встановлена франшиза становить1500 гривень. 
Таким чином доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і з відповідача підлягає стягненню на користь позивача різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 37 629,58 гривень, відповідно рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріального збитку.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, апеляційний суд виходить  з такого.
Статтями 23, 1167 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, майном або в інший спосіб. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Відповідно до положень частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.  Моральна шкода полягає:  у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;  у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;  у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;  у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Як роз`яснено в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.
Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодуванням йому моральної шкоди заявлені обґрунтовано, оскільки у результаті ДТП позивачу було спричинено моральну шкоду, що завдана пошкодженням  транспортного засобу, через яке позивач був позбавлений можливості його використовувати протягом певного періоду і таким чином вимушено змінювати звичний спосіб життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, колегія суддів приймає до уваги обсяг і глибину фізичних та душевних страждань позивача, їх тривалість з вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 гривень моральної шкоди.
Враховуючи наведене, рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог.
Щодо апеляційної скарги адвоката Бойчука К.М., який діє від імені ОСОБА_2 на ухвалу суду від 16 січня 2023 року, колегія суддів виходить з наступного.
Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, відповідно ухвала Рівненського міського суду від 16 січня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення також підлягає скасуванню. 
Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктами 2,3 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судові витрати (в тому числі витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката) покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача, у разі відмови в позові – на позивача. 
В зв`язку з тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, судові витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката понесені ОСОБА_2 покладаються на відповідача.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що за результатом апеляційного перегляду апеляційну скаргу задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та задоволено позовні вимоги, тому судовий збір сплачений позивачем при зверненні до судів першої та апеляційної інстанції підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 ..
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 382, 384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Ошурка Йосипа Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_6 , який діє від імені ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 37 629,58 гривень та моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2481 гривень.
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Рівненського міського суду від 16 січня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення скасувати.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                         І. В. Вейтас

Судді:                                                                 Н. М. Ковальчук

                С. В. Хилевич