ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року 

м. Київ

справа №160/13468/20
адміністративне провадження № К/9901/14046/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 (суддя Сліпець Н.Є.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 (колегія у складі суддів Дурасової Ю.В., Божко Л.А., Лукманової О.М.)
у справі № 160/13468/20
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області
про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якому просила:
-          визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, яке оформлене листом-відповіддю від 31.08.2020 про відмову у призначенні пенсії;
-          зобов`язати відповідача призначити з 10.08.2020 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 10.08.2020 виповнилось повних 50 років, з 01.09.1994 по теперішній час працює водієм трамваю.
3.          10.08.2020 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.
4.          Листом від 31.08.2020 №0400-0305-8/73856 Головне управління ПФ України у Дніпропетровській області відмовило у призначені пенсії, оскільки таке право виникає після досягнення 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених в ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» роботах.
5.          Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

6.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликалася на те, що з 23.01.2020 в Україні існують два Закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій водіїв міського пасажирського транспорту, а саме п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( у редакції Закону № 2148-VІІІ від 03.10.2017).
7.          Відносно неї правила зазначених законів містять розбіжності у величині показника вікового цензу, який складає 50 років за п. «з» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ (у редакції, згідно рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020) та 55 років (для жінок, що народилися з 01.10.1969 по 31.12.1970) за п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV (у редакції Закону № 2148-VІІІ від 03.10.2017).
8.          У спірних правовідносинах слід віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для заявника закону, а саме положення п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо вікового цензу, який складає 50 років. 
9.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, покликаючись на те, що відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку - 55 років з 01.10.1969 по 31.12.1970. Позивач має страховий стаж 32 роки 0 місяців 10 днів, а також стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. На дату звернення вік позивача 50 років, а тому право на пенсію позивач набуде після досягнення 55 років, у зв`язку з чим звернення за пенсією на пільгових умовах з 10.08.2020 є безпідставним. 

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10.          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021, у задоволенні позову відмовлено.
11.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.10.2017 повністю втратила чинність у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148 -VIII, а ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є чинною, неконституційною не визнавалась. Тому норми цієї статті підлягають застосуванню під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах особам, які працювали на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці.
12.          Отже, пенсійний орган правомірно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, оскільки на момент звернення 10.08.2020 остання не досягла віку, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13.          У касаційній скарзі позивач покликається на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
14.          Скаржник покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах. З 23.01.2020 п. «з» ст. 13 Закону №1788-XII в редакції Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 та п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) містить розбіжності у величині показника пенсійного віку 50 та 55 років, відповідно. Виходячи із засад розумності та справедливості, суди мають враховувати висновки Конституційного Суду України. Норми ст. 114 Закону №1058-IV є ідентичні нормам ст. 13 Закону №1788-ХІІ, зі змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII, що були визнані неконституційними. 
Справа має для неї виняткове значення, оскільки Верховний Суд розглядає зразкову справі №  360/3611/20 за аналогічними предметом та підставами позову, та у випадку задоволення зазначеного позову, вона буде знаходитися в дискримінаційному положенні в порівнянні з іншими особами, які будуть звертатися до суду з подібними позовами. Судові рішення попередніх інстанцій винесені з порушенням принципу правової визначеності, із застосуванням законодавства за найменш сприятливого для неї значення.
15.          У відзиві відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.
17.          Ключовим питанням у цій справі є вимога позивача щодо виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.
18.          Відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
19.          09.07.2003 було ухвалено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
20.          03.10.2017 Верховною Радою України було ухвалено Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, яким Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено розділом XIV-1, який передусім, у контексті предмету спору, містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту на пільгових умовах пенсія за віком призначається: … 8) водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
21.          Також зазначена норма передбачає зміст ідентичний пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» щодо підвищення на 5 років стажу роботи, який дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.
22.          За конституційним поданням народних депутатів України Закон України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» перевірявся на відповідність Конституції України.
23.          Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі 1-5/2018(746/15) (далі Рішення № 1-р/2020) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).
24.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №  360/3611/20, зазначила наступне:

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.
…
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV".

25.          Правовідносини у цій справі тотожні справі № 360/3611/20, а тому Суд не знаходить підстав для відступу від вищезазначених правових висновків у справі, що розглядається.
26.          Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно розрахунку Пенсійного фонду страховий стаж ОСОБА_1 становить 32 роки 0 місяців 10 днів. При цьому, періодами, які визначають право на пенсію на пільгових умовах є наступні періоди: з 10.01.1995 по 28.09.1998 (03 роки 08 місяців 19 днів); з 22.08.2000 по 31.12.2000 (0 років 04 місяці 10 днів); з 01.01.2001 по 31.05.2019 (18 років 05 місяців 01 день); з 01.06.2019 по 13.07.2020 (01 рік 01 місяць 13 днів), що не заперечується відповідачем.
27.          Отже, застосовуючи вищезазначений висновок Великої Палати Верховного Суду до спірних правовідносин, відмова ГУ ПФ України в Дніпропетровській області в призначенні ОСОБА_1 , яка на час звернення до відповідача досягла 50 років, за наявності необхідного стажу, що не заперечувалось відповідачем, пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням на недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною. 
28.          Відповідно до статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
29.          Враховуючи, що судами неправильно застосовано норми матеріального права, суд касаційної інстанції вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
30.          За змістом статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
31.          При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
32.          Відповідно до квитанції від 25.09.2020 позивач сплатила судовий збір за подання позовної заяви у розмірі суми 840,80 грн, згідно квитанцій від 28.12.2020 сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі суми 1261,30 грн, та згідно квитанції від 16.04.2021 сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі суми 1681,60 гривень.
33.          Отже, враховуючи задоволення касаційної скарги та позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у розмірі суми 3783,60 гривень.

Керуючись статтями 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 у справі №160/13468/20 скасувати.
Ухвалити нове рішення. Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 10 серпня 2020 року на підставі пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213- VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі суми 3783 (три тисячі сімсот вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і не оскаржується.

Суддя                                                                                                                   В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                                   А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                                   О.П. Стародуб