Постанова                                     
Іменем  України 
 
07 червня 2023 року
м. Київ
 
справа № 944/6184/19
провадження № 61-5968св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Яворівська квартирно-експлуатаційна частина (району),
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2021 року в складі судді Кондарьєвої Н. А. та постанову Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року в складі колегії суддів: Мельничук О. Я., Ванівського О. М., Крайник Н. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог, судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району), в якому просила:
визнати незаконним рішення Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) про відмову в оформленні передачі у приватну власність та приватизації квартири АДРЕСА_1 ; 
визнати за нею зі складом сім`ї з двох осіб право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 ;
зобов`язати Яворівську квартирно-експлуатаційну частину (району) оформити передачу в її приватну власність зі складом сім`ї з двох осіб квартири АДРЕСА_1 згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2021 року позов задоволено.
Визнано рішення Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) про відмову ОСОБА_1 в оформленні передачі у приватну власність та приватизації квартири АДРЕСА_1 незаконним.
Визнано за ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 особи право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов`язано Яворівську квартирно-експлуатаційну частину (району) оформити передачу у приватну власність ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 особи квартири АДРЕСА_1 .
Стягнуто з Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) на користь держави судовий збір у розмірі 1 536, 80 грн.
Суд першої інстанції виходив з того, що законність проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі підтверджується договором найму житлового приміщення в будинках державного фонду України, іншого житла у позивачки немає, що свідчить про те, що вона має достатні та триваючі зв`язки з конкретним місцем проживання. Разом з тим, дії відповідача порушують конституційне право позивачки на приватизацію спірного житла у встановленому законом порядку. 
Постановою Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2021 року в частині зобов`язання Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) оформити передачу у приватну власність ОСОБА_1 зі складом сім`ї дві особи квартири АДРЕСА_1 скасовано і в цій частині позовних вимог відмовлено.
В решті рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2021 року залишено без змін. 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян уповноваженими на це органами, до яких суд не належить, оскільки не наділений повноваженнями на прийняття рішення про приватизацію квартири. 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У липні 2022 року Яворівська квартирно-експлуатаційна частина (району) звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просила скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
На обґрунтування касаційної скарги заявник зазначав про застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 296/4642/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також оскаржив судові рішення з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Вказував, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2014 року у справі № 460/1745/13 встановлено факт вселення позивачки в спірне житлове приміщення з порушенням порядку, тобто без ордеру. Таким чином, ОСОБА_1 незаконно заволоділа майном Міністерства оборони України.
Право на приватизацію квартир державного житлового фонду з використанням чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. В матеріалах справи відсутні відомості про перебування позивачки на обліку потребуючих поліпшення житлових умов.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 08 вересня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Яворівського районного суду Львівської області.
19 вересня 2022 року матеріали справи № 944/6184/19 надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2023року справу призначено до судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до положень статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, із цивільних, трудових, а  також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).
Публічно-правовий спір - це, зокрема спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи  службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Отже, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в  яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. 
Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_1 звернулася з позовом до Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) для захисту своїх житлових прав.
Разом з тим, суди залишили поза увагою наступні обставини.
Відповідно до пункту 1 Положення про Яворівську квартирно-експлуатаційну частину (району), затвердженого Наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України № 254 від 30 червня 2021 року, Яворівська квартирно-експлуатаційна частина (району) є державною установою, яка створена з метою організації виконання завдань з питань інженерно-інфраструктурного (квартирно-експлуатаційного) забезпечення військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України у Яворівському, Львівському районах Львівської області. 
Яворівська квартирно-експлуатаційна частина (району) відповідно до покладених на неї завдань здійснює ведення обліку та аналіз наявності, стану, ефективного та раціонального використання земель, казармено-житлового фонду, комунальних споруд і обладнання (пункт 4 Положення).
ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 26 листопада 2008 року по теперішній час.
Спірна квартира АДРЕСА_1 перебуває у державній власності Міністерства оборони України. 
Згідно з відповіддю Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) № 3207 від 25 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 відмовлено у передачі спірної квартири у приватну власність у зв`язку з відсутністю у наданих до органу приватизації документах копії ордера на жиле приміщення.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та  компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за  їх  бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від Міністерства оборони України здійснюється за рахунок новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду Міністерства оборони України у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами) (пункт 2 розділу І Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі - Інструкція № 380).
Підготовка, оформлення документів та передання у власність громадян квартир (будинків), кімнат у комунальних квартирах здійснюються уповноваженими на це органами приватизації, створеними при КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд, в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (пункт 1 розділу X Інструкції № 380).
З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник щодо відмови ОСОБА_1 , яка проходить військову службу, у передачі у приватну власність шляхом приватизації  квартири АДРЕСА_1 , яка перебуває у державній власності Міністерства оборони України. 
Отже, у спірних правовідносинах відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями у силу її особливого статусу, визначеного Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто внаслідок проходження нею публічної служби, різновидом якої є військова служба.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Таким чином, військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.
З огляду на викладене, оскільки право, яке позивач вважає порушеним, вона набула саме у зв`язку з проходженням військової служби, такий спір є  публічно-правовим, а тому підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. 
Схожого за змістом висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року в справі № 362/643/21.
Проте наведене залишилося поза увагою судів першої та апеляційної інстанцій, які належним чином не  дослідивши питання юрисдикційності спору, помилково розглянули справу в порядку цивільного судочинства, чим порушили норми процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги (частина друга статті 414 ЦПК України).
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, судові рішення попередніх інстанцій - скасуванню, а провадження у справі - закриттю.
На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України Верховний Суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, та вона має право протягом десяти днів з  дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Керуючись статтями 255, 256, 400, 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) задовольнити частково.
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року скасувати.
Провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до  юрисдикції адміністративного суду. Протягом десяти днів з дня отримання постанови позивач має право звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її  прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
  Головуючий	  М. Є. Червинська	
 	 	
Судді	А. Ю. Зайцев   Є. В. Коротенко   В. М. Коротун	
 	 	
 	М. Ю. Тітов