КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 357/5992/22-п                              Головуючий у І інстанції - Шовкопляс О.П.
апеляційне провадження № 33/824/239/2023          Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.              

                                                          ПОСТАНОВА
                                                    ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
02 березня  2023 року                                                                                                     м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня  2022 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.130 КУпАП, - 
 
                                                         В С Т А Н О В И В:

Постановою 21 вересня 2022 року Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №288580 від 11.07.2022 року винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано стягнення в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
ОСОБА_1 не погодився з вказаною постановою і подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що суд за результатами розгляду адміністративної справи вийшов за межі висунутого обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП та піддав ОСОБА_1 адміністративному стягненню за санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, в тому числі позбавив права керування транспортними засобами строком на три роки. При цьому, ОСОБА_1 посвідчення водія взагалі не отримував, як наслідок, не може бути позбавлений права керування транспортними засобами, не маючи такого права у встановленому законом порядку.
В зв`язку з чим просив скасувати постанову як незаконну і закрити провадження у справі.
     Апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення  11 липня 2022 року о 21 год. 35 хв в м.Біла Церква по вул. Леваневського, 30 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом  Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Проте, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №288580 від 11.07.2022 року винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та застосовано стягнення в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).
       Так, згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, доповнювати його чи уточнювати.
       Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
      Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04 та «Карелін проти Росії», рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки, особа має захищатись виключно від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично самим судом.
За обставин досліджених під час апеляційного перегляду цієї справи, слід дійти висновку про те, що суд самостійно змінив фактичні обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, який складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже фактично самостійно змінив обвинувачення, чим вийшов за межі своїх повноважень, зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про закриття провадження у справі з наступних підстав
Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.
За наявності всіх ознак адміністративного правопорушення може бути відсутнім склад адміністративного правопорушення, що тягне за собою протизаконність притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, адміністративний протокол у цій справі складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП про те, що він 11 липня 2022 року о 22 годині 43 хвилин в м.Біла Церква керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Встановлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2021 року ОСОБА_1 , яка набрала законної сили, вже притягувався до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування в стані алкогольного сп`яніння 04.11.2021 року.
Тобто правопорушення скоєно повторно протягом року в зв`язку з чим дане діяння не може кваліфікуватись за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як за встановлених обставин належною у цій справі правовою кваліфікацією має бути ч. 2 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин провадження у цій справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки суд не може самостійно змінювати кваліфікацію правопорушення викладену в адміністративному протоколі, а викладена в ньому фабула не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 задовольнити.
 
Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня  2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2ст.130 КУпАП - скасувати.
 
Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу  у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                                                  В.В. Гуль