КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
 Справа № 757/39829/21-ц                                        Головуючий у 1 інстанції: Ільєва Т.Г.
Провадження № 22-ц/824/504/2023                     Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 квітня 2023 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                   Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,
секретар                                        Шевченко Т.В.,
 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Раффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Міжнародний Інвестиційний Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстирим», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», ОСОБА_2 про визнання договорів відступлення прав вимоги недійсними,-
 
в с т а н о в и в:
 
В липні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Раффайзен Банк Аваль», АТ «Міжнародний Інвестиційний Банк», ТОВ «Фінстирим», ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс», ОСОБА_2 про визнання договорів відступлення прав вимоги недійсними. Просив визнати недійсним Договір відступлення прав вимоги від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Міжнародний інвестиційний банк»; визнати недійсним Договір відступлення прав вимоги від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між АТ «Міжнародний інвестиційний банк» та ТОВ «Фінстрим»; визнати недійсним Договір відступлення прав вимоги від 26/07-2 від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ТОВ «Фінстрим» та ТОВ «Фінансова компанія» Фактор Плюс»; визнати недійсним Договір відступлення прав вимоги від 26/07-1 від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ТОВ «Фінстрим»  та ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що обсяг прав вимоги, що були відступлені, не відповідав вимогам наявному та дійсному обсягу прав, що можуть передаватися первісним кредитором новому кредитору. У 2017-2018 роках він сплатив в повному обсязі банку заборгованість на рахунок, відкритий згідно кредитного договору № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року для обслуговування кредитного договору, але квитанції про сплату коштів не збереглися. Крім того, відповідачі не мають права здійснювати операції в іноземній валюті, у зв`язку з відсутністю прав на таку діяльність згідно чинного законодавства України.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 50 000 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити його позов. Посилається  на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вважає помилковим висновок суду про недоведеність виконання ним основного зобов`язання та не надав належної оцінки його доводам щодо врегулювання ним питання погашення заборгованості з АТ «Райффайзен Банк Аваль», яка була  стягнута рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2015 року. Укладені відповідачами договори відступлення права вимоги за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки вони по суті є договорами факторингу. Набувачі не мали права здійснювати операції в іноземній валюті.
Представники  ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс», АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 подали відзиви на апеляційну скаргу. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.
Представники ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс», ОСОБА_2 просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
В судове засідання  представники АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Міжнародний Інвестиційний Банк», ТОВ «Фінстирим» не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню  з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2015 року позов ПАТ "Райффазенбанк Аваль" до ОСОБА_1 ОСОБА_3 про стягнення заборгованості  задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффазенбанк Аваль" в рахунок стягнення заборгованості по кредиту - 5 868 216,57 грн., яка складається з: заборгованості в розмірі 200000,00 дол.США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 726 180,00 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 74 820,05 дол.США, що в еквівалентні становить за курсом НБУ - 645 764 грн. та відсоткам в розмірі 139 953,92 дол.США. що в еквіваленті становить за курсом НБУ 1 207 928,29 грн. та 2 934 108,28 грн. пені за порушення зобов`язання.
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05.11.2015 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року в частині солідарного стягнення з відповідачів судового збору в розмірі 1700 грн. було скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з  ОСОБА_1 ОСОБА_3  судовий збір по 850 грн. з кожного. В іншій частині рішення залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.03.2016 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року у нескасованій частині та рішення Апеляційного суду м. Києві від 05.11.2015 року залишено без змін.
07.06.2017 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження № 54090314 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 5868216,57 грн. Також 07.06.2017 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження № 54090093 про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 5868216,57 грн.
26.07.2018 року між АТ «Міжнародний інвестиційний Банк»  та ТОВ «Фінстрим»   (Комітент) укладений договір комісії, відповідно до умов якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за плату вчинити правочини, що визначені в п. 2.2. Договору від свого імені, але за рахунок Комітента. Відповідно до даної вказівки комітента Комісіонер зобов`язується укласти з АТ «Райффайзен Банк Аваль»   наступні правочини: договір відступлення права вимоги, відповідно до якого Комісіонер зобов`язується передати (сплатити) АТ «Райффайзен Банк Аваль» не більше 1 200 000,00 грн., а АТ «Райффайзен Банк Аваль» зобов`язується відступили право вимоги за: - кредитним договором №014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 разом з додатками та додатковими угодами до нього;  договором поруки до кредитного договору №014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 разом з додатками та додатковими угодами до нього; договором іпотеки №014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» як іпотекодержателем та ОСОБА_1 як іпотекодавцем, разом з додатками та додатковими угодами до нього посвідчений ПН КМНО Авдієнком В.В. за реєстровим номером 782.  Також, 26.07.2018 року між сторонами було укладено акт прийому - передачі та звіт комісіонера про виконання доручення б/н. У звіті зазначено, що АТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» придбав для ТОВ «Фінстрим» права вимоги, що визначені договором комісії від 26.07.2018 року за ціною 1 200 000,00 грн. без ПДВ. Оплата здійснена відповідно до умов догорів відступлення у повному обсязі.
26.07.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Міжнародний інвестиційний Банк» укладено договір відступлення права вимоги за наступними договорами: кредитним договором №014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 разом з додатками та додатковими угодами до нього; договором поруки до кредитного договору №014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 разом з додатками та додатковими угодами до нього; договором іпотеки №014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», як іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, разом з додатками та додатковими угодами до нього посвідчений ПН КМНО Авдієнком В.В. за реєстровим номером 782. 
Відповідно до п. 2.2. договору зазначено, що на дату відступлення прав вимоги Первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув прав вимоги до боржника та поручителя, набув усіх прав та обов`язків сторони кредитора за кредитним договором та договором поруки. Право вимоги переходить до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення. З дати відступлення прав вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правами вимоги на власний розсуд без згоди первісного кредитора.
Відповідно п. 3.1. договору зазначено, що вартість прав вимоги за Договором становить 1 200 000,00 грн. без ПДВ.
26.07.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Міжнародний інвестиційний Банк» був укладений договір про відступлення прав за іпотечним договором №014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, посвідчений ПН КМНО Марченко О.І за реєстровим № 1166.  
26.07.2018 року між ТОВ «Фінстрим» та ОСОБА_2 (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 26/07-1 за наступними договорами: кредитним договором №014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 разом з додатками та додатковими угодами до нього; договором поруки до кредитного договору №014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 разом з додатками та додатковими угодами до нього;  договором іпотеки №014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», як іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, разом з додатками та додатковими угодами до нього посвідчений ПН КМНО Авдієнком В.В. за реєстровим номером 782.
Того ж дня між сторони уклали та підписали додаток №1 до договору відступлення права вимоги № 26/07-1 від 26.07.2018 року: розрахунок заборгованості за кредитним договором; додаток №2 до договору відступлення права вимоги № 26/07-1 від 26.07.2018 року - акт прийому передачі права вимоги; додаток №3 до договору відступлення права вимоги № 26/07-1 від 26.07.2018 року - акт прийому передачі документі ; додаток № 4 до договору відступлення права вимоги № 26/07-1 від 26.07.2018 року - форма повідомлення про відступлення права вимоги.
26.07.2018 року між ТОВ «Фінстрим»  та ОСОБА_2 укладений договір про відступлення прав за іпотечним договором № 014/2571/81/70767 від «17» квітня 2008 року, посвідчений ПН КМНО Марченко О.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1167.
 Пунктом 2.1.1 договору передбачено, що Новий кредитор зобов`язаний перерахувати первісному кредитору на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «МІБ» суму відшкодування за відступлення Прав вимоги за кредитним договором в розмірі 1 168 000,00 грн.
Згідно квитанції №ПН 413 від 26 липня 2018 року, ОСОБА_2 на рахунок ТОВ «Фінстрим» вніс оплату за договором відступлення прав вимоги №26/07-1 від 26 липня 2018 року   в розмірі 1 168 000,00 грн.
Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
 Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.
Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ,  виходячи з недоведеності  підстав для визнання недійсним вказаних договорів.
Колегія суддів не може погодитися із такими рішенням суду першої інстанції у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Водночас, п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
Відповідно до положень частини 2 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.
Згідно зі статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями.
Отже, законодавець відніс до юрисдикції господарських судів, зокрема, спори що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. При цьому визначальним є характер договору, з приводу якого виник спір, а не суб`єктний склад сторін  позову.
Позивач  ОСОБА_1 зокрема просив визнати недійсним Договір відступлення прав вимоги від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Міжнародний інвестиційний банк»; визнати недійсним Договір відступлення прав вимоги від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між АТ «Міжнародний інвестиційний банк» та ТОВ «Фінстрим»; визнати недійсним Договір відступлення прав вимоги від 26/07-2 від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ТОВ «Фінстрим» та ТОВ «Фінансова компанія» Фактор Плюс».
Оскільки позивач оспорив господарські договори між юридичними особами, а тому з урахуванням предмету спору та наведених положень  ЦПК України та ГПК України, такі позовні вимоги підлягали розгляду в порядку господарського судочинства.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог  ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору відступлення прав вимоги від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Міжнародний інвестиційний банк»; Договору відступлення прав вимоги від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між АТ «Міжнародний інвестиційний банк» та ТОВ «Фінстрим»; Договору відступлення прав вимоги від 26/07-2 від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ТОВ «Фінстрим» та ТОВ «Фінансова компанія» Фактор Плюс»;  із закриттям провадження в справі в цій частині.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції за результатами розгляду позовних вимог  ОСОБА_1 про  визнання недійсним Договору відступлення прав вимоги від 26/07-1 від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ТОВ «Фінстрим»  та ОСОБА_2 . Вказані вимоги є похідним від вимог ОСОБА_1 про  визнання недійсними Договорів відступлення права вимоги укладених між АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Міжнародний інвестиційний банк», ТОВ «Фінстрим» та ТОВ «Фінансова компанія» Фактор Плюс».
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного процесу. Згідно з ч.ч. 1, 3 вказаної норми  ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.  Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.  
  Закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_1 про  визнання недійсними Договорів відступлення права вимоги укладених між АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Міжнародний інвестиційний банк», ТОВ «Фінстрим» та ТОВ «Фінансова компанія» Фактор Плюс», виключає наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним Договору відступлення прав вимоги від 26/07-1 від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між ТОВ «Фінстрим»  та ОСОБА_2 .
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов по суті правильного висновку про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог за безпідставністю.
Доводи апеляційної скарги не спростовують таких висновків суду першої інстанції.
Відтак, рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає залишенню без змін. Також рішення суд першої інстанції підлягає залишенню без змін і в частині вирішення питання про відшкодування ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 377, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року в частині вирішення позовних вимог  ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору відступлення прав вимоги від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Акціонерним товариством «Міжнародний інвестиційний банк»; Договору відступлення прав вимоги від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між Акціонерним товариством «Міжнародний інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим»; Договору відступлення прав вимоги від 26/07-2 від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фактор Плюс»,  та закрити провадження в справі в цій частині.
В частині вирішення позовних вимог  ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору відступлення прав вимоги від 26/07-1 від 26.07.2018 року за споживчим кредитним договором № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим» та ОСОБА_2 та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року залишити без змін.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 19  квітня 2023 року. 

Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                            Крижанівська Г.В.
 
                                                                               Матвієнко Ю.О.