ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 квітня 2023 року 	м.Дніпро	справа № 160/453/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Прокопчук Т.С.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня             2023 року у справі № 160/453/23 (суддя Бондар М.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:
04.01.2023 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач) про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6289-50/67У від 03.02.2021.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду, з доказами поважності причин пропуску відповідного строку та доказу сплати судового збору в розмірі 1 073,60 грн..
19.01.2023 від представника позивача до суду першої інстанції подано заяву про поновлення строку звернення до суду та докази сплати судового збору.
В обґрунтування заяви представник позивача посилався на те, що позивач дізналася про існування оскаржуваного рішення, лише 24.09.2022, коли перевіряла інформацію у застосунку «Дія», і виявила, що на її рахунки накладено арешт в рамках виконавчого провадження №68530708, особисто його не отримувала. Разом з тим, зі змістом оскарженого рішення позивач ознайомилась тоді, коли 04.10.2022 її представник звернувся до Новокодацького відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому це рішення вже перебуває на примусовому виконанні із заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження №68530708. Також, зазначено про те, що позивач більше десяти років не проживає за адресою реєстрації – АДРЕСА_1 , а тому отримати спірну податкову вимогу саме 21.05.2021 не могла.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду відмовлено; позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги повернуто позивачу на підставі ч.2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Позивач не погодилась із ухвалою суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу.           В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, позивач просить оскаржену ухвалу скасувати.
В апеляційній скарзі позивач вказує, що суд першої інстанції безпідставно посилається на докази, встановлені у справі № 160/15690/22. Крім того, судом першої інстанції не надано належної оцінки на письмовий доказ, а саме відповідь відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за вих. № 433/21 від 03.01.2023.
Відповідач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Колегія суддів розглядає апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, зазначену в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, в порядку письмового провадження у відповідності до ч.2 ст.312 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Положеннями частини першої статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).
Таким чином, за змістом наведеної вище процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законом строку звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19.
Судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 160/15690/22 позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДПС України у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування цієї ж вимоги залишено без розгляду з підстав порушення строку звернення до суду.
Так, в ухвалі від 08.12.2022 року у справі № 160/15690/22 зазначено:
«Судом встановлено, що вимога №Ф-6289-50/67У від 03.02.2021 на суму 37 788,71 грн., згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих код відправлення 4903502217938), отримана позивачем 21.05.2021.
…
При цьому, посилання позивача на те, що він не отримував 21.05.2021 вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6289-50/67У від 03.02.2021 не підтверджено жодними належними доказами та спростовується, доказами наданими відповідачем щодо отримання позивачем вимоги саме 21.05.2021.
…
Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що позивач зазначаючи про те, що з 2009 року не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з не зрозумілих підстав зазначає цю адресу як в позовній заяві, так і в інших процесуальних заявах, що містяться в матеріалах справи, при тому, що жодних інших адрес, як то фактичного місця проживання ОСОБА_1 не вказано.
Означене додатково свідчить про те, що оскаржувана вимога №Ф-6289-50/67У від 03.02.2021 була отримана позивачем безпосередньо 21.05.2021.
…
Більш того, з наданої відповідачем копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих код 4903502217938) вбачається, що остання містить як підпис посадової особи поштового зв`язку, так і відповідний штемпель відділення Укрпошти, тож стверджувати про недійсність такого поштового відправлення не доводиться.
Будь-яких інших належних та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем не надано.».
Згідно з частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Тому колегія суддів не бере до уваги посилання позивача на безпідставне посилання судом першої інстанції на докази встановлені у справі № 160/15690/22.
Слід зазначити, що позивач не скористалась своїм правом на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 160/15690/22. Вона чинна та набрала законної сили 08.12.2022.
Таким чином, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (штрих код відправлення 4903502217938) позивачу було відомо ще 21.05.2021 про вимогу №Ф-6289-50/67У від 03.02.2021 на суму 37 788,71 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції те, що 04.10.2022 представник позивача звернувся до Новокодацького відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому це рішення вже перебуває на примусовому виконанні із заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження №68530708, не змінює момент, з якого ОСОБА_1 повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.
В даному випадку, позивачем порушено строк звернення до суду з цим позовом, оскільки відлік такого строку розпочався з 21.05.2021, а позивач із зазначеним позовом звернулася засобами поштового зв`язку 04.01.2023, тобто з пропуском встановленого строку звернення до суду.
Згідно частин 1-2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суддя повертає позовну заяву.
Колегія суддів не може прийняти відповідь відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за вих. № 433/21 від 03.01.2023, оскільки дана відповідь не є доказом проживання позивача поза її місця офіційної реєстрації.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення заяви позивача відповідно до частини другої статті 123 КАС України.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування законної ухвали суду відсутні.
Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року              у справі № 160/453/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук