ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року	Львів	Справа № 300/2224/22 пров. № А/857/1490/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Большакової О.О., Ніколіна В.В.                   
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року (головуючий суддя: Скільський І.І., місце ухвалення - м. Івано - Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 02.06.2022 звернулася з позовом до суду, в якому просила:
- визнати бездіяльність протиправною щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці с. Бистрець, Зеленської сільської ради, Верховинський район, Івано-Франківська область 
- зобов`язати розглянути по суті подану заяву і прийняти рішення про надання чи відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність на протязі тридцяти календарних днів з дня закінчення воєнного стану в Україні.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила про те, що 03.12.2021 звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної у власність, орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці с. Бистрець, Зеленської сільської ради, Верховинський район, Івано-Франківська область. Однак, станом на день подання позовної заяви до суду, відповідач не розглянув зазначену заяву, не повідомив про стан розгляду заяви, що на думку позивача є протиправною бездіяльністю.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у задоволені позову відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що 03.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до Зеленської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної у власність, орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці с. Бистрець, Зеленської сільської ради, Верховинський район, Івано-Франківська область 
Рішенням Зеленської сільської ради від 07.12.2021 № 97 позивачу відмовлено у задоволенні цієї заяви, вказавши, що територія де знаходиться земельна ділянка на яку претендує ОСОБА_1 не передбачена для індивідуального дачного будівництва. Крім того, відмовляючи у задоволенні зазначеної заяви, відповідачем враховано результат голосування та той факт, що дана земельна ділянка находиться у користуванні інших осіб. 
Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено належних та достатніх доказів на підтвердження порушення його законних прав та інтересів у результаті ухвалення Зеленською сільською радою рішення від 07.12.2021 № 97, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не допустив протиправної бездіяльності в частині розгляду заяви позивача від 03.12.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п. п. “а”, “б” ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Частинами 1, 3, 4 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно п. 34 ч. 1 ст. 26     Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Згідно ч. ч. 4-6 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.
Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.
Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України     зазначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Аналізуючи вищенаведені наведені норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян. Так, одним з етапів безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян є подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність та отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці с. Бистрець, Зеленської сільської ради, Верховинський район, Івано-Франківська область 
Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Аналізуючи вказану норму, суд апеляційної інстанції зауважує, що ч. 7 ст. 118 ЗК України містить вичерпний перелік підстав, який не підлягає розширеному тлумаченню, для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що за результатами розгляду заяви позивача, 10-та сесія 8-го демократичного скликання Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області прийняла рішення від 07 грудня 2021 року № 97 “Про розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці села Бистрець”, яким вирішила залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що згідно Генерального плану території Зеленської сільської ради, у с. Бистрець, дана територія, де знаходиться земельна ділянка на яку претендує ОСОБА_1 , не передбачена для індивідуального дачного будівництва, а також, земельна ділянка у наданому графічному матеріалі місця розташування земельної ділянки, не є вільною та перебуває у користуванні інших осіб.
Таким чином, відповідач, як орган місцевого самоврядування, уповноважений у межах спірних правовідносин на прийняття рішення про надання (відмову у наданні) позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва згідно поданої нею заяви від 03.12.2021, зазначену заяву розглянув та за результатами розгляду такої прийняв відповідне рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, із зазначенням у такому рішенні мотивів відмови.
Зважаючи на вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що відповідач не допустив протиправної бездіяльності в частині розгляду заяви позивача від 03.12.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва, та прийняття за результатами розгляду заяви рішення, а саме тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає що судом першої інстанції правомірно не надавалась правова оцінка рішенню відповідача від 07.12.2021 № 97 “Про розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці села Бистрець”, оскільки таке рішення, ураховуючи заявлені позивачем позовні вимоги, не було предметом оскарження у цій справі, а отже і не може переглядатись і в апеляційному порядку.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що Зеленська сільська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а отже, висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, є правильним.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, підстави для стягнення судових витрат відсутні. 
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі № 300/2224/22 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. В. Ніколін