Справа № 466/7851/22                        Головуючий у 1 інстанції: Луців- Шумська Н.Л. 
Провадження № 33/811/364/23                Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді – Белени А.В.
представника – адвоката Павлишина М.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою представника – адвоката Павлишина Михайла Михайловича на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 31 січня 2023 року,

встановив :
Постановою судді Шевченківського районного суду    м. Львова  від 31.01.2023  року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце праці суду невідомо, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 25.09.2022 о 22:39 у м. Львові на вул. Б. Хмельницького, 163 керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння зі згоди водія проводився у медичному закладі у встановленому законом порядку, що підтверджується висновком лікаря № 002411 КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» лікаря від 25.09.2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Дана подія була зафіксована на нагрудні відео реєстратори № 471118 та 474433. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
На постанову судді адвокат Павлишин М.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить: поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львів від 31.01.2023року, постанову скасувати, а провадження у справі – закрити. 
Щодо пропущеного строку зазначає, що оскаржувана постанова була винесена за відсутності ОСОБА_1 , а копію такої останній отримав 02.03.2023 року, що підтверджується трекінгом поштових відправлень. Тому просить суд, визнати поважними причини пропущення строків на апеляційне оскарження та поновити його.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що поліцейським було порушено порядок фіксації адміністративного правопорушення, оскільки відеозапис з нагрудних камер здійснювався вже після прибуття на територію закладу охорони здоров`я, під час перевірки документів на місці, відеозапис не здійснювався. Зазначає, що поліцейські ухилилися від проведення безперервної зйомки. Вказує, що відсутність фіксації початку розмови з ОСОБА_1 , тобто з причиною направлення на медичний огляд, є грубим порушенням процедури фіксації. Також, ОСОБА_1 , в свої поясненнях по суті порушення в протоколі вказав, що з таким незгідний, оскільки наркотичних речовин не вживав.
Апелянт звертає увагу, що працівники поліції не проводили перевірку на ознаки наркотичного сп`яніння, а тому взагалі неможливо встановити яким чином поліція дійшла висновку, що поведінка особи не відповідає дійсності та очі не реагують на світло. Більше того із відео, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що під час спілкування з поліцейськими водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці. Зазначає, що ніхто не пропонував пройти огляд на місці зупинки.
Вказує, що ОСОБА_1 , жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за кермування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.
Апелянт не погоджується з постановою суду першої інстанції, зазначає, що вона є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
ОСОБА_1 , був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в судове засідання не з`явився з невідомих причин, його представник не заперечував проти слухання справи без його участі. 
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити. 
Заслухавши пояснення адвоката Павлишина М.М., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, а саме:  
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 284970 від 26.09.2022 складений щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, де ОСОБА_1 власноруч зазначив, що з даним протоколом не згідний, наркотичних речовин не вживав(а.с.1);
- постанова серії ЕАР № 5941176 від 26.09.2023 за ч.2 ст. 122 КУпАП(а.с.5); висновком № 002411 КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» від 25.09.2022 року про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння на момент огляду в мед.закладі (а.с.4);
-    відеозаписами з нагрудної камери поліцейського № 471118 та 474433 (а.с.2); 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 25.09.2022 о 22:40 год. Де зазначені ознаки: тремтіння пальців рук, звужені зіниці,що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.3).
Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
За положеннями ч. 3 зазначеної статті за певних випадків огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться в закладах охорони здоров`я.
Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.
Згідно з п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Таким чином, при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення, а апеляційні вимоги були предметом розгляду в суді першої інстанції.   
Що стосується, аргументів сторони захисту які були наведені у апеляційні скарзі, що відеозаписи неналежні і не відповідають вимогам, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки хоч наявний в матеріалах справи відеозапис є фрагментарним, водночас на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та такий відеозапис дає можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Твердження апелянта про те, що ніхто не пропонував пройти огляд на місці зупинки та про те, що ОСОБА_1  поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці спростовується висновком  № 002411 КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» від 25.09.2022 року та  відеозаписами з нагрудної камери поліцейського № 471118 та 474433.
Апеляційна інстанція погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протоколу, а саме що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №284970 від 26.09.2022 оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.
Постанова серії ЕАР №5941176 від 26.09.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 25.09.2022 о 22 год. 39 хв. у м. Львів на вул. Б. Хмельницького, 165 водій керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.б ПДР України - Порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху. Дана обставина підтверджує факт перебування особи за кермом транспортного засобу. Дії працівників поліції, щодо винесення такої постанови у порядку КАС України – не оскаржувалась.        
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити адвокату Павлишину М.М., строк апеляційного оскарження.  
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Павлишина Михайла Михайловича – залишити без задоволення. 
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 31 січня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА