ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2023 року
м. Харків
справа № 621/626/18
провадження № №22-ц/818/701/23  
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого-судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
учасники справи:
позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
відповідачі - Державний реєстратор Зміївської районної ради Харківської області Борка Андрій Степанович, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу   ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду Харкова від 08 лютого 2023 року постановлену у складі судді Рибальченко Л.М. в частині оскарження процесуального строку,-
ВСТАНОВИВ:
В липні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду м. Харкова з позовом про скасування рішення про державну реєстрацію, в якому з урахуванням уточнень просили: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:37689871 від 23.10.2017, відповідно якого право власності на нерухоме майно – квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 червня 2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.
20 січня 2022 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_4 в якій вона просить: прийняти до розгляду заяву третьої особи – ОСОБА_4 , яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору та розпочати розгляд справи з початку; витребувати з незаконного володіння АТ «Альфа Банк» на користь спільних власників ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 нерухоме майно – квартиру АДРЕСА_2 . Одночасно з вказаною позовною заявою, було подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду. 
В обґрунтування клопотання, ОСОБА_4 зазначала, що вона набула цивільну процесуальну дієздатність з досягненням повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з чим, просить поновити строк звернення з вказаним позовом.
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 08.02.2023 відмовлено ОСОБА_4 у поновленні строку і поверненні до стадії підготовчого засідання по справі № 638/626/18. Відмовлено ОСОБА_4 у вступі у справу № 638/626/18.
Ухвала мотивована тим, що  суд не вбачає вагомих обставин для повернення на стадію підготовчого судового засідання та поновлення строку для пред`явлення позову третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору.  ОСОБА_4 не довела вагомість обставин повернення на стадію підготовчого судового засідання. Також, суд зазначив, що повернення на стадію підготовчого судового засідання може призвести до більш тривалого розгляду вказаної справи, та порушення прав як позивачів так і відповідачів, оскільки розгляд справи триває з 01 червня 2018 року. При цьому, суд зауважив на тому, що ОСОБА_4 не позбавлена можливості звернутись до суду з окремим позовом за правилами позовного провадження, після вирішення судом даного позову.
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність ухвали просила ухвалу скасувати та задовольнити заяву ОСОБА_4 , а саме поновити строк і здійснити повернення до стадії підготовчого засідання у справі №638/626/18, залучити ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи із самостійними вимогами та прийняти позовну заяву ОСОБА_4 із самостійними вимогами до розгляду.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що відмовляючи в поновленні строку і поверненні до стадії підготовчого засідання у справі №638/626/18 суд фактично позбавив ОСОБА_4 права на судовий захист у цій справі, можливості подання та дослідження доказів, надання заперечень на доводи інших учасників справи та реалізації інших прав, передбачених процесуальним законом.
Скаржник зазначив, що ОСОБА_4 спільно з позивачем ОСОБА_5 (мати ОСОБА_4 ) є частковим власником квартири АДРЕСА_3 . Предметом спору по даній справі є поновлення права власності ОСОБА_4 на незаконно набуте відповідачем нерухоме майно. Апелянт зауважив, що вона набула цивільну процесуальну дієздатність з досягненням повноліття, а саме 27 листопада 2021 року коли вже суд перейшов до стадії розгляду справи по суті.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до державного реєстратора Зміївської районної ради Харківської області Борка А.С., АТ "Альфа-Банк" про скасування рішення про державну реєстрацію.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 червня 2018 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року підготовче судове засідання закрито та призначено розгляд справи по суті.
20 січня 2022 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_4 в якій вона просить: прийняти до розгляду заяву третьої особи – ОСОБА_4 , яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору та розпочати розгляд справи з початку; витребувати з незаконного володіння АТ «Альфа Банк» на користь спільних власників ОСОБА_4 , ТА ОСОБА_1 нерухоме майно – квартиру АДРЕСА_2 . Одночасно з вказаною позовною заявою, було подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду. В обґрунтування клопотання, ОСОБА_4 зазначає, що вона набула цивільну процесуальну дієздатність з досягненням повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Розглядаючи питання про поновлення процесуального строку, суд першої інстанції правильно визначився з нормами процесуального права, які підлягають застосуванню. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відмови у поновленні строку для подання заяви про перегляд заочного рішення.
Частиною 1 ст. 52 ЦПК України передбачено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.
Як вбачається з матеріалів справи підготовчі засідання у справі проводилися з 02.07.2018 по 09.11.2018.
Позов подано ОСОБА_4 , як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, 20.01.2022, тобто з пропуском строку, визначеного ч.1 ст.52 ЦПК України. Одночасно з вказаною позовною заявою, було подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду.
Частинами 1-6 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 не була залучена до участі в розгляді справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до державного реєстратора Зміївської районної ради Харківської області Борко А.С., Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про скасування рішення про державну реєстрацію.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку для подання позову ОСОБА_4 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що підстави для поновлення строку відсутні.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно -процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.
Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.
Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.
Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.
Виходячи з положень вищевказаних норм, факт подання особою клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову повинно містити обґрунтування причин пропуску цього строку. Цивільний процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Відповідно, системний аналіз вищевказаних норм права дає підстави вважати, що необхідною умовою набуття іншою особою статусу третьою особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання таких критеріїв як: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).
Як роз`яснено у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідальності з правилами, встановленими статтями 123-126 ЦПК України (в редакції закону від 15.12.2017 року - ст. ст. 193-194 ЦПК України).
Суд зазначає, що підготовче засідання по справі було закрито ухвалою суду від 09 листопада 2018 року.
Тому, позовна заява ОСОБА_4 подана із порушенням ч.1 ст. 52 ЦПК України.
Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.
В постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 05.10.2022 року у справі № 204/6085/20 (61-21431св21) зроблено висновок про те, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим такі обставини мають бути вагомими.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку, виходячи зі змісту позовної заяви ОСОБА_4 , суд не вбачає вагомих обставин для повернення на стадію підготовчого судового засідання та поновлення строку для пред`явлення позову третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору. ОСОБА_4 не доведена вагомість обставин повернення на стадію підготовчого судового засідання. 
Тож колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення процесуального строку для вчинення такої процесуальної дії.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що вона на момент позову не мала цивільної процесуальної дієздатності, адже була неповнолітня, колегія суддів не вважає поважною причиною для поновлення строку для подання позову ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 не позбавлена права звернутися до суду з самостійним позовом та в подальшому просити суд об`єднати справи . 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного процесуального строку.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
За правилами, передбаченими пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки ухвалу Дзержинського районного суду Харкова від 08 лютого 2023 року постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для її скасування.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 – 384 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 – залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду Харкова від 08 лютого 2023 року –залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 18 травня 2023 року.
Головуючий                                                                О.Ю.Тичкова
Судді                                                                        О.В.Маміна
                                                                       Н.П.Пилипчук