П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 400/421/23	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів  – Турецької І.О.,
                                – Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року, прийняте у складі суду судді Гордієнко Т.О. в місті Миколаїв, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якому позивач просив суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Миколаївській області у зарахуванні пільгової вислуги років підполковнику поліції ОСОБА_1 до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Миколаївській області здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику поліції ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 20.02.2004-20.04.2005, 20.04.2005-08.04.2007, 08.04.2007-28.11.2007, 28.11.2007-07.02.2007, 07.02.2008-01.05.2008, 01.05.2008-26.06.2008, 26.06.2008-02.07.2010, 02.07.2010-09.04.2011, 09.04.2011-06.07.2012, 06.07.2012 по 27.10.2015 у загальній кількості 05 років 10 місяці 08 днів в пільговому обчисленні.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області  про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити заявлені позивні вимоги.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. На думку апелянта, можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу, що передбачено Постановою № 393. Апелянт, посилаючись на висновки Верховного Суду у справі № 805/3923/18-а, вважає, шо відповідач протиправно відмовив йому у зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення мені пенсії, вислуги в пільговому обчисленні, сформовану за відповідний період, а також до стажу служби в поліції та здійсненні відповідного перерахунку.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.06.2002 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 до теперішнього часу в Національній поліції України.
Станом на 10.10.2022 вислуга років у календарному обчисленні становить - 21 рік, 08 місяців, 12 днів. (ЗСУ - 01 рік, 04 місяці, 04 дні, ОВС - 13 років, 05 місяців, 05 днів, НПУ - 06 років, 11 місяців, 03 дні). Пільгова вислуга років (без урахування календарної) складає — 05 років, 10 місяців, 08 днів, а саме наступні періоди:
20.02.2004 - 20.04.2005 - молодший інспектор 2-го оперативного батальйону адміністративної служби міліції спеціального загону «Кобра» особливого призначення при МВС України ім. ОСОБА_2 (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 60 від 16.02.2009. ІІКМУ № 393 від 17,07.1992);
20.04.2005 - 08.04.2007 - інспектор аналітичної групи штабу Спеціального загону «Кобра» особливого призначення при МВС України імені ОСОБА_2 (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 60 від 16.02.2009, постанови Кабінету міністрів України № 393 від 17.07.1992);
08.04.2007 - 28.11.2007 - старший інспектор ДПС 1-ої роти ДПС спеціального загону «Кобра» особливого призначення при МВС України (підпорядкованого Департаменту Державної автомобільної інспекції (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 60 від 16.02.2009, постанови Кабінету міністрів України №393 від 17.07.1992);
28.11.2007- 07.02.2007 - старший інспектор ДПС 2-ої роти ДПС спеціального загону «Кобра» особливого призначення при МВС України (підпорядкованого Департаменту Державної автомобільної інспекції) (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 60 від 16.02.2009, постанови Кабінету міністрів України №393 від 17.07.1992);
07.02.2008 - 01.05.2008 - старший інспектор ДПС спеціалізованого взводу ДПС із забезпечення супроводження спеціального загону «Кобра» особливого призначення при МВС України (підпорядкованого Департаменту Державної автомобільної інспекції) (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 60 від 16.02.2009, постанови Кабінету міністрів України № 393 від 17 07.1992);
01.05.2008 - 26.06.2008 - старший інспектор ДПС спеціалізованого взводу ДПС із забезпечення супроводження спеціального загону ДПС особливого призначення при МВС України (підпорядкованого Департаменту Державної автомобільної інспекції) (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 60 від 16.02.2009, постанови Кабінету міністрів України № 393 від 17.07.1992);
26.06.2008 - 02.07.2010 - старший інспектор ДПС спеціалізованого відділення ДПС із забезпечення супроводження спеціального загону ДПС особливого призначення при МВС України (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 60 від 16.02.2009, постанови Кабінету міністрів України № 393 від 17.07.1992);
02.07.2010 - 09.04.2011 - старший інспектор ДПС спеціалізованого відділення ДПС із забезпечення супроводження спеціального загону ДПС особливого призначення при МВС України (підпорядкованого Управлінню ДАІ) (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 60 від 16.02.2009, постанови Кабінету міністрів України № 393 від 17.07.1992);
09.04.2011 - 06.07.2012 - старший інспектор ДПС спеціалізованого відділення ДПС із забезпечення супроводження спеціального загону ДПС особливого призначення (підпорядкованого Департаменту ДАІ) (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 60 від 16.02.2009, постанови Кабінету міністрів України № 393 від 17.07.1992);
06.07.2012 - 27.10.2015 - старший інспектор ДПС спеціалізованого відділення ДПС із забезпечення проїзду охороняємих осіб та офіційних делегацій спеціального загону ДПС особливого призначення (підпорядкованого Департаменту ДАІ) при МВС України (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 60 від 16.02.2009, постанови Кабінету міністрів України № 393 від 17.07.1992).
11.10.2022 позивач звернувся до начальника ГУНП в Миколаївській області з рапортом про зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, яка становить 05 років 10 місяці 08 днів.
Листом від 23.12.2022 відповідач повідомив, що зарахування пільгової вислуги років в календарну для отримання працівником права на призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» чинним законодавством не передбачено. Додатково роз`яснено, що пільгова вислуга років зараховується працівнику, який має необхідну календарну вислугу років для призначення пенсії і впливає лише на розмір пенсії згідно п. «а» ст. 13 вищевказаного Закону.
Вважаючи протиправною відмову відповідача у зарахуванні до календарної вислуги років вислуги в пільговому обчисленні у кількості 05 років 10 місяців 08 днів та здійснення перерахунку стажу служби в поліції, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що   враховуючи те, що позивач проходить службу в поліції, а також зважаючи на те, що позивач не звертався до відповідача із заявою про оформлення та подання документів для призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням пільгового стажу, зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на пенсію, вислугу років в пільговому обчисленні, має передчасний характер та суперечить процедурі та визначеному у застосованих нормативних актах обставинам та часу їх застосування. Крім того, за висновками суду, відсутні підстави вважати, що при звільнення позивача зі служби в поліції та обчисленні його стажу для призначення пенсії за вислугу років відповідачем буде відмовлено йому у зарахуванні пільгового стажу для її призначення.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2  ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
  Спірні відносини, що склалися між сторонами регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі – Закон № 580-VIII), який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до частини другої статті 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються:
- служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
- військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
- служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
- час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
- час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;
- дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Частиною третьою статті 78 Закону № 580-VIII встановлено, що під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України (частина четверта статті 78 Закону № 580-VIII).
Згідно із частиною третьою статті 93 Закону № 580-VIII за кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.
Кабінетом Міністрів України 11.11.2015 прийнято постанову № 988, яка набрала чинності 02.12.2015, та пунктом 5 якої визначено, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до цієї постанови.
При цьому, пунктом 7 постанови № 988 доручено Міністерству внутрішніх справ України за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.
Такий порядок було затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» (далі - Порядок № 260) відповідно до статті 94 Закону № 580-VIII, Постанови № 988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, який набрав чинності 27.05.2016.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 260 визначено, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно додатком 11 до постанови № 988.
До вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII.
Проаналізувавши вищевказані норми права, Верховний Суд у справі №320/12166/20 констатував, що питання обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки врегульовано положеннями частини другої статті 78 Закону № 580-VIII і положення пунктів 1, 3 Постанови № 393 не регулюють цих питань.
Верховний Суд підкреслив, що «Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» було затверджено Кабінетом Міністрів України постановою № 393 на виконання вимог Закону № 2262-XII.
Своєю чергою, згідно преамбули Закону № 2262-XII цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ встановлені умови призначення пенсії за вислугу років, однією з яких в є наявність певної вислуги років.
Стаття 17-1 Закону № 2262-XII передбачає, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, пункт 1 Постанови № 393 визначає види служби, які зараховуються до вислуги років для призначення відповідно до Закону № 2262-XII пенсій за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
При цьому, за висновком Верховного Суду у справі № 320/12166/20, Постанова №393 не є нормативним актом в розумінні частини четвертої статті 78 Закону № 580-VIII, який визначає правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції, як на тому наполягає позивач, оскільки вона прийнята на виконання Закону № 2262-XII, а її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.
Варто також зауважити, що у схожих за змістом правовідносинах за позовами працюючих поліцейських із вимогами про зарахування на підставі пункту 2 Постанови № 393 часу навчання у вищому навчальному закладі при обчисленні стажу служби в поліції для цілей встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки, Верховним Судом сформовано висновок щодо доцільності застосування вказаних положень при вирішенні питання щодо обчислення означеного стажу, визначеного частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII, згідно якого положення пункту 2 цієї Постанови застосуванню не підлягають, оскільки вони можуть бути застосовані для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ саме у випадку призначення пенсії за вислугу років (постанови від 19.11.2019 у справі № 520/903/19, від 31.03.2020 у справі № 520/2067/19, від 22.07.2020 у справі № 520/5960/19, від 13.08.2020 у справі № 820/6656/16 та від 15.12.2021 у справі № 520/11545/19).
Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у справі №320/12166/20 щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає, що апелянт помилково вдається до аналізу норм, що регулюють умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення (Закон № 2262-XII, Постанова №393) у контексті права позивача на зарахування на пільгових умовах вислуги років для цілей встановлення йому надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, передбачених статтею 78 Закону № 580-VIII.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач продовжує проходження служби в поліції, відповідачем фактично не заперечується можливість зарахування періоду проходження служби в пільговому обчисленні до вислуги років позивача у разі такої необхідності, а саме для призначення пенсії поліцейському.
Таким чином посилання апелянта щодо наявності підстав для зобов`язання відповідача здійснити відповідно до пункту 3 Порядку № 393 перерахунок вислуги років позивача у пільговому обчисленні та зарахувати його до стажу служби в поліції, визначеному у частині другій статті 78 Закону № 580-VIII, не відповідають норма чинного законодавства та є неспроможними
При цьому, колегія суддів уважає безпідставним посилання апелянта на необхідність врахування при вирішенні спірних правовідносин висновки Верховного Суду, викладені у постанові  від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, оскільки у вказаній справі та у справі, що розглядається правовідносини не є подібними. Визначальним у цьому випадку є змістовний критерій. Так, у вказаних справах предмет спору стосувався права особи на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, враховуючи наявність пільгового стажу, який вираховується відповідно до підзаконного нормативно-правового акту (Постанова № 393). Ця позиція поширюється як на працюючих поліцейських для цілей обрахунку вислуги років, яка дає право на призначення пенсії згідно Закону № 2262-XII, враховуючи пільгове нарахування стажу, так і на звільнених зі служби в поліції з цією ж метою.
Натомість у цій справі спірне питання пов`язано із зарахуванням до стажу служби в поліції вислуги років на пільгових умовах працюючому поліцейському, який продовжує службу в поліції, для цілей встановлення йому надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, передбачених статтею 78 Закону № 580-VIII, а тому висновки Верховного Суду, викладені у вищенаведеній постанові не є релевантними до обставин цієї справи.
Крім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідь надана листом від 23.12.2022 є по своїй суті роз`ясненням щодо підстав та моменту виникнення у позивача права на включення цієї вислуги років на пільгових умовах до календарної вислуги. За змістом цього листа відповідач не заперечує наявності у позивача за період його служби з 20.02.2004 по 27.10.2015 вислуги років у пільговому обчисленні та не відмовляє у її зарахуванні в календарну вислугу під час звільнення позивача зі служби в поліції на пенсію, а отже лист від 23.12.2022, з яким висловлює незгоду позивач, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яким відмовлено у вирішенні цього питання.
При цьому колегія суддів враховує висновки щодо застосування норм права, викладені Верховним Судом  у постанові від 28 лютого 2023 року (справа №260/7359/21), які відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Крім того, як вірно зазначає суд першої інстанції, адміністративне судочинство спрямоване на захист уже порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, а для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення, вчиненню ним дій чи допущенням бездіяльності порушуються права позивача. Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Неможливо зобов`язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії чи утриматись від вчинення певних дій, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року – залишити без задоволення. 
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                              М. П. Коваль

Суддя:                                                                                     І. О. Турецька

Суддя:                                                                                     Л. Є. Зуєва