УХВАЛА
16 травня 2023 року
м. Київ
справа № 507/220/19
провадження № 51-1574ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого            ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої 
ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 березня 2023 року щодо останньої,
встановив:
Захисник ОСОБА_4 звернулась до Суду з касаційною скаргою, в якій вона порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу захисником подано без додержання вимог пунктів 3, 4 ч. 2, ч. 3 цієї статті.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі необхідно зазначити судові рішення, що оскаржуються. 
Однак, захисник у вступній частині касаційної скарги вказує на оскарження нею, у тому числі, ухвали апеляційного суду від 09 березня 2023 року, яку у прохальній частині скарги просить скасувати. При цьому копії вказаного судового рішення захисник до касаційної скарги не додає, а надсилає копію ухвали суду апеляційної інстанції від 07 березня 
2023 року, чим допустила суперечності, які перешкоджають суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень 
при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого 
(ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, 
яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, 
що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи 
в обґрунтування кожної позиції. 
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, захисник у касаційній скарзі не наводить конкретних порушень закону, допущених судами під час постановлення оскаржених судових рішень, які б відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК з урахуванням приписів статей 412-414 цього Кодексу були б підставами для їх скасування, про що сформульовані її вимоги.
Натомість захисник в обґрунтування незаконності вироку та ухвали щодо 
ОСОБА_5 , надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається 
на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, подана касаційна скарга не містить обґрунтування щодо незаконності оскарженої ухвали апеляційного суду з підстав, передбачених пунктами ч. 1 ст. 438 КПК 
з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу.
Також у касаційній скарзі захисника не наведено обґрунтування вимоги про закриття кримінального провадження з огляду на положення статей 284, 440 КПК 
у їх взаємозв`язку із зазначенням передбачених для того підстав.
Згідно з ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим 
ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу захисника без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, 
що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, 
яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 березня 2023 року щодо засудженої ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк 
для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                       ОСОБА_3