05.04.23
33/812/108/23
Єдиний унікальний номер судової справи 490/2392/23 
Номер провадження 33/812/108/23                         Головуючий у місцевому суді: Подзігун Г.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП                         Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року                                                місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді – Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання – Ковальським Є.В.,

за участю: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
та його захисника – адвоката Качана Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Качана Романа Юрійовича на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 лютого 2023 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 ,
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №297688, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 07 червня 2022 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем марки і моделі SKODA RAPID, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкіри обличчя. Водій погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest №7510, зав. №ARMF-0275, що підтверджується тестом №147 від 07 червня 2022 року. Результат огляду склав 1.89‰. Чим водій порушив п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 лютого 2023 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Не погодившись із судовим рішенням, 02 березня 2023 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Качан Р.Ю. подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 лютого 2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми процесуального права, зокрема:
 
суд першої інстанції розглянув справу без ведення протоколу судового засідання та без фіксування судового засідання технічними засобами;
 
в порушення вимог ст.268 КУпАП суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідка;
 
головуючий у судовому зсіданні фактично вимагала від ОСОБА_1 визнання його вини і обставин зазначених у протоколі, виявляючи особисту зацікавленість в результаті розгляду даної справи;
 
головуючий в судовому засіданні переглядала лише фрагменти відеозапису, які на думку секретаря судового засідання підтверджують вину ОСОБА_1 ;
 
в порушення вимог ст.285 КУпАП постанова у справі не була оголошена негайно після закінчення розгляду справи і судом не було призначено час оголошення постанови.
 
Також, захисник зазначає, що суд в оскаржуваній постанові, як на підставу визнання факту керування транспортним засобом послався на дані відеозапису, згідно яких ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не заперечуючи факту керування транспортним засобом. Між тим, вказане не свідчить про визнання ОСОБА_1 вини у скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки жодними правовими актами не передбачено обов`язок особи, яка притягається до адміністративної відповідальності займати активну або пасивну позицію під час складання протоколу, а надавати чи не надавати письмові заперечення є особистим правом сторони.
 
Крім того, суд в оскаржуваній постанові зазначає, що з розмови ОСОБА_1 із працівником поліції вбачається, що він керував транспортним засобом. Проте, судом не враховано, що ця розмова йде не між ОСОБА_1 та поліцейським, що склав протокол, та ця розмова не є поясненнями водія. При цьому, останній не каже що безпосередньо керував транспортним засобом. З відеозапису не вбачається хто з ким розмовляє, оскільки взагалі не видно вказаних осіб. 
 
Також, захисник зазначає, що суд помилково дійшов висновку щодо роз`яснення ОСОБА_1 його прав, посилаючись на дані відеозапису, оскільки з нього вбачається, що права ОСОБА_1 роз`яснювала, як на думку захисника, невідома особа, яка не складала протокол про адміністративне правопорушення або інші документи, що містяться в матеріалах справи.
 
Окрім того, захисник посилається на те, що твердження суду першої інстанції про те, що термін калібрування газоаналізатора може бути продовжено при належному обслуговуванні, є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів належного обслуговування приладу, яким проводився огляд на стан сп`яніння. 
 
Також зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам захисника стосовно:
 
хто саме і коли зупинив транспортний засіб та чому відсутні докази керування ним саме ОСОБА_1 ;
 
відсутності на відеозапису будь-яких дій по відношенню до ОСОБА_1 з боку працівника поліції ОСОБА_2 , яка безпосередньо склала протокол. Натомість вказаний працівник поліції не здійснював зупинку автомобіля, не виявляла у водія ознаки сп`яніння, не вчиняла дій щодо відсторонення його від керування транспортним засобом;
 
розбіжності часу проходження огляду зафіксовані на відеозапису працівників поліції та роздруківки чеку;
 
відсутності безперервності запису процесу документування адміністративного правопорушення;
 
відсутності фіксації на відеозапису згоди ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та пропозиції поліцейського Зубренку І.С., у разі незгоди з результатами тесту, пройти огляд в медичному закладі;
 
недотриманням поліцейським підчас отримання проб повітря від ОСОБА_1 , рекомендації з інструкції по використанню газоаналізатора про проведення потворного вимірювання (тесту) через 10-15 хвилин після первинного позитивного результату.
 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Качан Р.Ю. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до наступного. 
Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. 
Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно частин 1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі – Порядок).
Відповідно до п.п.2,3,5,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. 
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ №297688, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 07 червня 2022 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем марки і моделі SKODA RAPID, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкіри обличчя. Водій погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу – газоаналізатора Drager Alcotest №7510, зав. №ARMF-0275, що підтверджується тестом №147 від 07 червня 2022 року. Результат огляду склав 1.89 ‰. Чим водій порушив п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Протокол водієм ОСОБА_1 підписано, зауважень щодо його складання не зазначено. При цьому, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 жодних пояснень по суті правопорушення не надав, хоча не був позбавлений можливості скористатися всіма своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.
Отже, складений працівником поліції щодо водія ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.
До того ж, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
З матеріалів встановлено, що зі згоди водія ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння проводився поліцейськими у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510 зав.№АRMF 0275. Результат тесту №147 склав 1.89 проміле.
Роздруківка тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510 зав. №АRMF 0275 підписана ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд водія проводився у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. В графі з результатами згоден водій ОСОБА_1 поставив свій підпис.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого законодавства водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу або не погоджується з отриманим результатом.
У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому, водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом.
Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу також свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Вказані протокол про адміністративне правопорушення, роздруківка тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного засобу та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів узгоджуються з відеозаписом події, зафіксованої працівниками поліції.
Так, з вказаного відеозапису убачається, що водій ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, зав. №АRMF 0275, результат якого склав 1.89‰. Зі вказаним результатом останнього було ознайомлено.
Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «По національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
При цьому, будь-яких дій працівників поліції щодо примушення  ОСОБА_1 до проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не встановлено. Не містять матеріали справи також доказів оскарження у встановленому законом порядку дій поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно проведеного службового розслідування, висновки якого могли би спростувати усвідомлений  ОСОБА_1 факт проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Щодо одного із доводів апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції при вирішенні справи того факту, що не доведено відповідними доказами факт керування 07 червня 2022 року транспортним засобом саме ОСОБА_1 , то необхідно зазначити наступне.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкремінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.
За пунктом 1.10. ПДР водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. 
З наявного у матеріалах справи відеозапису убачається, що до  ОСОБА_1  поліцейські звертаються, як до водія транспортного засобу, і останнім жодних заперечень з цього приводу не було висловлено, та не вказано на будь-яку іншу особу, як водія транспортного засобу. Також жодних пояснень про те, що ОСОБА_1 не був за кермом автомобіля, що за кермом транспортного засобу знаходилася інша особа, під час складання протоколу та ознайомлення з ним ОСОБА_1 теж не надавав. При цьому, уся інша частина відеозапису та розмови зафіксовані у ній, зокрема момент роз`яснення ОСОБА_1 прав, свідчить про те, що останній не заперечував сам факт свого керування транспортним засобом, а навпаки його підтверджував в той чи іншій спосіб. Підтверджено це і фактом фіксації передачі керма іншій особі.
За вищевказаних обставин, апеляційний суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_3 , що були надані в судовому засіданні апеляційного суду, так як вони суперечать особистій позиції водія ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, який не висловлював заперечень проти того, що він був зупинений на блокпосту, та не повідомляв працівників поліції, що не керував транспортним засобом, в тому числі і під час складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів. До того ж, матеріали справи не місять відомостей на підтвердження того, що саме свідок був водієм транспортного засобу, зазначеного в протоколі. 
Окремо апеляційний суд звертає увагу і на те, що відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 погодився з його результатами і знову ж таки, не висловлював жодних заперечень ні щодо результатів такого огляду на стан сп`яніння, ні щодо підстав для його проведення. За таких обставин, вищевказане твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 залишилось безпідставним, відтак не може бути прийнято апеляційним судом. 
При цьому, відсутність відеофіксації керування транспортним засобом не є порушенням вимог КУпАП і, тим більше, підставою для закриття провадження в справі, оскільки за змістом ст.251 цього Кодексу джерелами доказів по справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові доказами, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапис та документи. В даному випадку, в справі достатньо доказів для доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу про те, що вказаний відеозапис не є безперервним жодним чином не впливає на встановлення наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також на недопустимість вказаного доказу.
Тобто, вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, на підставі дослідження яких суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку по суті справи.
Твердження в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, є безпідставними, оскільки з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №297688 від 07 червня 2022 року, підписаного ОСОБА_1 власноручно без зауважень, та відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював незгоду з результатом тесту за №147, показник якого склав 1,89 проміле.
Тому доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від подальшого проходження огляду у закладі охорони здоров`я, та не погоджувався з показами приладу не відповідають дослідженим письмовим доказам, що містяться у матеріалах справи, та є доказами у розумінні ст.251 КУпАП.
В той же час, при розгляді справи у суді першої інстанції, та у змісті апеляційної скарги захисник зазначав про недійсність проведеного поліцейськими огляду та посилався на невідповідність часу, який визначено у роздруківці чеку-тесті про результати огляду та відеозапису з нагрудної камери поліцейського. Вказував на ненадання ОСОБА_1 сертифікату відповідності алкотестера та неправильного розкриття поліцейськими мундштука до алкотестеру, а також на невідповідність технічного засобу законодавчо урегульованим строком проведення його повірки. 
Між тим ці доводи не є слушними, оскільки із відеозапису убачається, що ОСОБА_1 особисто обирає мундштук до алкотестера та його розкриває (1.23-1.24 година видеозапису). На роз`яснення поліцейського як проходити огляд, відповідає, що обізнаний (1.24-1.25 година видеозапису). Після чого робить дві спроби пройти тест, але алкотестер не набирає повітря для проведення аналізу та не надає результатів. Внаслідок чого при третій спробі алкотестер набирає достатній обсяг повітря для проведення аналізу та надає результат, який складає 1.89 проміле. Початок проведення огляду за відеозаписом відповідає 1.24 годині, а закінчення проведення аналізу з результатом на декілька хвилин пізніше, внаслідок чого зазначення у чеку години початку проведення аналізу як 1.24 відповідає відеозапису та узгоджується з фіксацією самої події, а тому не суперечить, як етапам проведення огляду, так і його результату. 
Твердження захисника про недостовірність результату огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з відсутністю перерв, тривалістю не менш 15 хвилин, між кожною спробою провести аналіз, що не було зроблено при огляді ОСОБА_1 , є помилковими, оскільки процедура здійснення огляду з перервами стосується виключно проведення повторного огляду, після попередньо отриманого позитивного результату. В даній справі при огляді ОСОБА_1 отримано лише один позитивний результат, і при намаганні проведення двох попередніх спроб алкотестер аналізу не проводив, оскільки водій достатнього обсягу повітря у мундштук для проведення відповідного аналізу не надав. 
Не є слушними доводи адвоката щодо ненадання особі, яка проходить огляд сертифікату відповідності алкотестеру, так як надання цього документу передбачено лише в тому випадку, якщо особа, що проходить огляд, просить про його надання. Таких вимог з боку ОСОБА_1 у справі не зафіксовано (протилежного судом не встановлено). 
Твердження захисника про те, що термін повірки приладу, яким проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння, сплив, суд не приймає до уваги, з огляду на наступе.
Так, з наявного у справі відеозапису убачається, що працівниками поліції перед проведенням огляду на стан сп`яніння проінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, запропоновано обрати мундштук, повідомлено про результати огляду, а також зафіксовано огляд на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів відеозапису. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував проти проведення огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 7510.
Як вбачається із наданих та долучених судом апеляційної інстанції матеріалів провадження, а саме: свідоцтва №12-01/5159 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор Drager Alcotest 7510 ОІМL зав. №АRМF-0275, який застосовувався при огляді водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, засіб вимірювальної техніки пройшов повірку і за її результатами відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, а строк його дії становить до 02 серпня 2022 року.
При цьому, відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, доступ до якого є загальнодоступним. При цьому газоаналізатор типу Alcotest виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest 7510, включений до вказаного переліку.
Частиною 1 ст.17 вказаного Закону України визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації. 
Відтак, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і прилад Drager Alkotest 7510 можуть надалі експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року за №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік. 
Як вбачається з роздруківки приладу Drager Alkotest 7510 останнє його градуювання проводилось 02 серпня 2021 року, в той час як огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився 07 червня 2022 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку, тому у суду апеляційної інстанції відсутні сумніви щодо достовірності результатів технічного засобу. Таким чином працівники поліції правомірно використали зазначений газоаналізатор для огляду  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, строки проведення калібровки, вказані в інструкції, мають рекомендаційний характер стосовно технічного застосування приладу, в тому числі і такого його елементу обслуговування як калібровка приладу. 
До того ж слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України №412 від 05 квітня 2022 року, установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, чим було порушено його право на захист, є необґрунтованими.
Відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Згідно із змістом протоколу, громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.
Не заслуговують на увагу посилання захисника в апеляційній скарзі щодо неналежності процедури проведення огляду та складання за його наслідками документів, які здійснені різними поліцейськими. Такі твердження ґрунтуються виключно на припущеннях та не врегульовані жодним нормативним актом, якими регламентуються дії поліцейських, які працюють одним складом з фіксування одного правопорушення у відповідності до положень ст.ст.13,23 Закону України «Про національну поліцію України» та Положення про патрульну службу МВС, затвердженого наказом МВС України від 02 липня 2015 року за №796, з відповідними змінами та доповненнями. 
Так, ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що поліцейські, як особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративні правопорушення, визначені ст.255 КУпАП, в межах справи про адміністративні правопорушення виконують обов`язок щодо збирання доказів. Тому немає значення хто саме із цих уповноважених осіб, у цьому разі, роз`яснює права, обов`язки та наслідки проведення огляду, складає протокол та збирає інші докази у справі. Ці обставини, в тому числі які стосуються назви посади та інших даних поліцейськими водієві доведені при проведенні дій, а також зафіксовані за допомогою відеозапису у справі. 
З огляду на наведене, районним судом правильно встановлено, що  ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, оскільки керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
За таких обставин,  ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини  ОСОБА_1 у порушенні вимог пп.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, а також, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08  лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Істотних порушень законодавства, у тому числі і порушень норм процесуального права, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції в межах її оскарження, при апеляційному розгляді справи не встановлено. 
Суддя районного суду в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення, районний суд обґрунтовано врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що водій  ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено  ОСОБА_1  відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
За такого, підстав для скасування постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 лютого 2023 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.
Більш того Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року №63566/00, §23).
Оскаржена постанова районного суду є достатньо вмотивованою та містить висновки суду щодо питань, які мають значення для вирішення даної справи.
Суд апеляційної інстанції також враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Качана Романа Юрійовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 лютого 2023 року, якою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                Т.В. Серебрякова