Номер провадження: 33/813/519/23
Номер справи місцевого суду: 523/598/23 
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В. 
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
19.05.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А., 
за участю секретаря судового засідання - Проскуріної Н.Ю.,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Пошали К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду апеляційну скаргу 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27.02.2023 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.02.2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27.02.2023 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, ОСОБА_1 вважає, що розгляд справи відбувся без доведеності вини технічними засобами, разом з тим, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про вчинення адміністративного правопорушення. Скаржник зазначає, що будь-яких доказів того що він знаходився за кермом автомобіля та того, що вказаний автомобіль рухався суду першої інстанції не надано. ОСОБА_1 від керування не відсторонений, автомобіль на штрафний майданчик не доставлявся, що також на думку останнього, свідчить про те що він транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керував.
Апеляційним судом, у відповідності до положень ч. 5 ст. 294 КУпАП, учасники справи повідомлялись про дату, час та місце судового засідання.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Пошали К.С., апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пояснення захисника, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, до суду надано протокол серії ААД № 098380 від 27 листопада 2022 року.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 098380 від 27 листопада 2022 року, 27 листопада 2022 року біля 20 години 43 хвилин, ОСОБА_1 , рухаючись в м. Одеса по вул. Михайла Грушевського, 50а/1, керував транспортним засобом марки "Renault duster", державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 7510» ARLM 0391, що підтверджується тестом № 518. Результат огляду склав 1,72 проміле. 
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 098380 від 27.11.2022 року та чеком приладу Драгер на стан сп`яніння. Тому суд першої інстанції вважав, що діями ОСОБА_1 , вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, і так само ухиленні осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) та керує транспортним засобом.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та апеляційної скарги вбачається, що особою, яка притягається до адміністративної відповідальності факт перебування 27 листопада 2022 року біля 20 години 43 хвилин, у м. Одеса по вул. Михайла Грушевського, 50а/1 у стані алкогольного сп`яніння не заперечується. Також зазначений факт підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 098380 від 27 листопада 2022 року, вбачається, що проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, фіксувалось технічними засобами відеозапису - портативним реєстратором 474925.
З метою зясування обставин справи, УПП в Одеській області надало диск з відеозаписами з бодікамери 474925 та відеореєстратора. 
Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.
Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Зокрема, розділом Х вказаної Інструкції визначено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи зазначене, а також положення ст. 256 КУпАП та п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі відповідно до якої наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не приймає до уваги та не досліджує відеозапис з відеореєстратора, вважає його неналежним та недопустимим доказом, оскільки на нього не міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, апеляційним судом досліджено відеозапис № 474925, на який міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення. З вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечується факт керування транспортним засобом. Після зупинки транспортного засобу останній перебував за кермом автомобіля, після пропозиції поліцейського від`їхати від перехрестя, сів за кермо та проїхав далі. Також апеляційний суд враховує те, що в автомобілі окрім ОСОБА_1 інші особи відсутні. 
Враховуючи викладене, з урахуванням досліджених доказів, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги в частині відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Доводи про не відсторонення від керування ОСОБА_1 та не направлення автомобіля на штрафний майданчик, не заслуговують на увагу оскільки, згідно дослідженого відеозапису, ОСОБА_1 роз`яснено заборону їхати далі та запропоновано знайти тверезого водія. Крім того, вказані доводи не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, обставини правопорушення й вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.
При перевірці висновків в постанові суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували зазначені висновки. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, а тому висновок Суворовського районного суду м. Одеси від 27.02.2023 року, викладений у постанові є законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.
Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 27.02.2023 року без змін.
Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2023 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без задоволення.
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                        В.А. Коновалова