ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року	Львів	Справа № 140/5857/21 пров. № А/857/746/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                      Святецького В.В., 
суддів                                                            Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,
           з участю секретаря судового засідання     Ханащак С.І.,

          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 140/5857/21  (головуючий суддя Мачульський В.В., час ухвалення: 11 год. 44 хв., м. Луцьк, повний текст рішення  складений 20 грудня 2022 року) за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, Державної податкової служби України про стягнення коштів,-
    
В С Т А Н О В И В :

           11 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, Державної податкової служби України, в якому просив: а) стягнути з Головного управління Державної податкової служби України у Волинській області на користь позивача ненараховану та неотриману різницю заробітної плати, незаконно звільненого працівника, у зв`язку зі зростанням посадового окладу, за період з 17 березня 2015 року по 21 грудня 2020 року в розмірі 353 627,90 грн; 
          б) стягнути з Головного управління Державної податкової служби України у Волинській області на користь позивача оплату вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року у справі №803/806/15-а про поновлення на роботі за період з 22.12.2020 року по 05.04.2021 року в сумі 40 075,24 грн (по 564,44 грн за кожен робочий день затримки виконання рішення суду).
          Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022, адміністративний позов задоволений частково. Суд ухвалив стягнути з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі №803/806/15-а за період з 22.12.2020 по 04.04.2021 в сумі 10 398,50 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
           25.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 за нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 в частині стягнення з Державної податкової служби України на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі №803/806/15-а за період з 22.12.2020 по 04.04.2021 в сумі 10 398,50 грн та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Державної податкової служби України на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі №803/806/15-а за період з 22.12.2020 по 04.04.2021 в сумі 139510, 80 грн.
          Заява мотивована тим, що 26.10.2022 Верховний Суд у справі №803/806/15-а прийняв постанову, якою касаційні скарги ДПС України, Головного управління ДПС у Волинській області – задовольнив частково. Скасував рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №803/806/15- а в частині стягнення з Головного управління ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалив в цій частині нове судове рішення, яким стягнув з Головного управління ДФС у Волинській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 508 735,64 грн (п`ятсот вісім тисяч сімсот тридцять п`ять гривень 64 копійки) з відрахуванням податків та зборів. В іншій частині рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №803/806/15-а - залишив без змін. Тобто, Верховний Суд справі №803/806/15-а встановив, що суд першої інстанції у справі №803/806/15-а визначив правильний середньоденний заробіток в розмірі 564,44 грн, який і був підставою розрахунку для визначення оплати за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі.
          Також позивач зазначає, що підставою для проведення розрахунку для визначення середньоденного заробітку для стягнення оплати за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі стала постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №803/806/15-а, яка була скасована постановою Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №803/806/15-а в частині визначення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відтак, виникла необхідність звертатись з заявою про перегляд рішень судів у даній справі.
          При цьому, розрахунок оплати затримки виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі в розмірі 148,55 грн за день, який був визначений постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №803/806/15-а є меншим ніж той, який є обрахований постановою Верховного Суду від 26.10.2022 року у справі №803/806/15-а в розмірі 564,44 грн за день. 
          Враховуючи дані обставини, ОСОБА_1 вважає, що є безумовна необхідність перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами через те, що стягнення меншої суми заробітної плати (оплати за час затримки) порушує законні права та інтереси позивача, в тому числі право мирного володіння своїм майном та право, передбачене  статтею 236 КЗпП України. 
          Рішенням від 14 грудня 2022 року Волинський окружний адміністративний суд заяву ОСОБА_1 задовольнив повністю.
          Скасував рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 140/5857/21 та прийняв нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, Державної податкової служби України про стягнення ненарахованої та неотриманої різниці втраченого заробітку та оплати вимушеного прогулу задовольнив повністю.
          Стягнув з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі №803/806/15-а за період з 22.12.2020 по 04.04.2021 в сумі 39 510,80 грн.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, оскільки вважає його необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. 
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що до звільнення ОСОБА_1 ніколи не перебував у трудових відносинах з ДПС, а попереднє місце роботи зберігалось саме в органах Міністерства доходів і зборів України, правонаступниками якого є, зокрема, Держана фіскальна служба України та Головне управління ДФС у Волинській області. Тому ДПС та Головне управління ДПС у Волинській області не є належними відповідачами. На теперішній час ДФС та Головне управління ДФС у Волинській області відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не ліквідовані, запис про припинення в ЄДР відсутній. 
З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень. 
ОСОБА_1 правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі. 
Позивач в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що в силу приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.  
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.  
          Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі №803/806/15-а позов ОСОБА_1 задоволений. Зокрема, суд визнав протиправним і скасував наказ Міністерства доходів і зборів України від 16.03.2015 №188-о ,,Про звільнення ОСОБА_1 ” з посади першого заступника начальника Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області; поновив позивача на посаді першого заступника начальника Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області з 17.03.2015; стягнув з Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 508 735,64 грн. 
          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №803/806/15-а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 в адміністративній справі №803/806/15-а змінене. Апеляційний суд замінив в абзаці четвертому резолютивної частини рішення цифри ,,508 735,64 грн”  цифрами ,,214 506,20 грн”. У решті рішення суду першої інстанції залишене без змін. 
          На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020, наказом ДПС України від 05.04.2021 №695-0 ,,Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 ”  поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління ДПС у Волинській області з 17.03.2015 та стягнуто з Головного управління ДПС у Волинській області 214 506,20 грн.
          У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУ ДПС у Волинській області, ДПС України про стягнення з ГУ ДПС у Волинській області на його користь оплати вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі №803/806/15-а про поновлення на роботі за період з 22.12.2020 по 05.04.2021 в сумі 40 075,24 грн, виходячи з суми 564,44 грн за кожен робочий день затримки виконання рішення суду.
          Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 у даній справі стягнуто з Державної податкової служби України на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі №803/806/15-а, за період з 22.12.2020 по 04.04.2021 в сумі 10398,50 грн.
          У рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року у даній справі був проведений розрахунок для визначення середньоденного заробітку, аналогічний розрахунку, який був проведений для визначення середньоденного заробітку постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 року у справі №803/806/15-а, а саме: «Посадовий оклад» позивача за займаною на час звільнення посадою на 2015 рік встановлений у розмірі 2971 грн.; відтак, середньоденна заробітна плата буде складати 148,55 грн: (2971 грнх2 міс.): 40 роб. днів. Затримка виконання рішення суду за період з 22.12.2020 по 04.04.2021 становить 70 робочих днів. Відтак, сума, яка підлягає стягненню за час затримки виконання рішення суду, становить 10 398,50 грн (70 роб. днів х 148,55 грн)».
          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 у справі №140/5857/21 залишене без змін.
           26.10.2022 Верховний Суд у справі №803/806/15-а прийняв постанову, якою касаційні скарги ДПС України, Головного управління ДПС у Волинській області – задовольнив частково. Скасував рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №803/806/15- а в частині стягнення з Головного управління ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалив в цій частині нове судове рішення, яким стягнув з Головного управління ДФС у Волинській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 508 735,64 грн з відрахуванням податків та зборів. В іншій частині рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №803/806/15-а - залишив без змін. 
          При цьому, Верховний Суд справі №803/806/15-а встановив, що суд першої інстанції у справі №803/806/15-а визначив правильний середньоденний заробіток в розмірі 564,44 грн, який і був підставою розрахунку для визначення оплати за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення.  
          Задовольняючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що учасникам справи на час прийняття Волинським окружним адміністративним судом рішення від 01.11.2021 не могло бути відомо, що судом касаційної інстанції буде скасоване рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №803/806/15-а.
          Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне. 
          Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.
          Стаття 361 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України  встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень.
          Відповідно до частини другої  статті 361 КАС України  встановлює підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
           1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
           2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
           3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
          З аналізу наведеної статті вбачається, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
          Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.
          До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.
          Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:
          - існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;
          - на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;
          - істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
          Відповідно до частини 4  статті 368 КАС України  за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:
           1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;
           2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;
           3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
          Суд першої інстанції вірно зазначив, що підставою для ухвалення Волинським окружним адміністративним судом рішення від 01.11.2021 у даній справі про стягнення з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі №803/806/15-а за період з 22.12.2020 по 04.04.2021 в сумі 10 398,50 грн. була постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №803/806/15-а, якою була визначена середньоденна заробітна плата позивача в розмірі 148,55 грн. 
          Оскільки Верховним Судом постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №803/806/15-а в частині визначення середньоденної заробітної плати позивача в розмірі 148,55 грн скасована, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, які передбачені пунктом 3 частини другої  статті 361 КАС України.
          За приписами статті 235 Кодексу законів про працю України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
          Статтею 236 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
          Отже, в даному випадку відповідач зобов`язаний був негайно виконати рішення суду, яким встановлено незаконність звільнення позивача, в частині поновлення останнього на посаді. Встановлений судом першої інстанції факт затримки виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді є підставою для виплати позивачу середнього заробітку за весь час затримки на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України.
          За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано визначив середній заробіток за час затримки виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі №803/806/15-а за період з 22.12.2020 по 04.04.2021 в сумі 39 510,80 грн, виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 564,44 грн, який був підтверджений  постановою Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №803/806/15-а. 
          При цьому, суд першої інстанції аргументовано відхилив доводи відповідачів, що суть спору у цій справі не стосується публічно-владних повноважень, що були передані ДПС, і на момент вирішення судом питання про заміну відповідача до Реєстру не був унесений запис про припинення ДФС та Головного управління ДФС у Волинській області то підстав для правонаступництва немає, оскільки саме наказом ДПС України №695-о від 05.04.2021 ОСОБА_1 поновлений на посаді першого заступника начальника ГУ ДПС у Волинській області на підставі рішення суду від 21.12.2022 у справі №803/806/15-а, яке у цій частині залишене без змін постановою Верховного Суду від 26.10.2022.
          Окрім того, апеляційний суд акцентує увагу на тому, що саме за касаційними скаргами Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Волинській області Верховний Суд переглядав рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №803/806/15-а.
          Таким чином, Державна податкова служба України та Головне управління ДПС у Волинській області є сторонами у справі №803/806/15-а та відповідно у даній справі, що спростовує доводи апеляційної скарги щодо неналежного відповідача. 
Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції  фактичним обставинам, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.     

Керуючись ч.3 ст. 243,  ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-     

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Державної податкової служби України  залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 140/5857/21  – без змін. 
          Постанова набирає законної сили  з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 12.04.2023.