Ухвала
05 травня 2023 року
м. Київ
провадження № 51-2664 cк 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано не винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчиненнями ними кримінального правопорушення.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, крім іншого, має бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування судового рішення судом касаційної інстанції є:1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК.)
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Прокурор порушує питання про скасування ухвали Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, проте, скарга не містить конкретних доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, у ній не наведено правового обґрунтування вимог та не вказано на допущення судом таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення на підставах, передбачених ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 85, 86, 94, 370, 412, 413, 419 вказаного Кодексу в їх взаємозв`язку.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК, прокурор не долучив до касаційної скарги копію оскаржуваного судового рішення. 
За таких обставин необхідно залишити без руху касаційну скаргу, надавши прокурору строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_7                                           ОСОБА_2                                               ОСОБА_3