Дата документу 11.04.2023  Справа №   334/1276/22

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 334/1276/22         Головуючий у 1 інстанції: Добрєв М.В.
Провадження № 22-ц/807/886/23         Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року        м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого:        Полякова О.З.,
суддів:        Кухаря С.В.,
       Крилової О.В.
секретар: Бєлова А.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошових коштів за невидачу трудової книжки та зміну підстави звільнення,-

В С Т А Н О В И Л А:        

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошових коштів за невидачу трудової книжки та зміну підстави звільнення.
В обґрунтування позову позивач зазначала, що у період з 04.08.2020 до 22.02.2022 працювала в ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на посаді менеджера з персоналу. Власником та директором ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» з 04.02.2021 є ОСОБА_2 .
Позивач зазначала, що 05.01.2022 в особовому кабінеті на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України вона виявила несплату відповідачем за неї Єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за час її роботи у квітні 2021 року.
06.01.2022 вона звернулась до директора ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» з метою з`ясування причини цієї несплати та запропонувала керівництву сплатити ЄСВ за час її роботи у квітні 2021 року. Фактично у квітні 2021 року позивач відпрацювала 12 робочих днів та відповідно до Наказу від 06.04.2021 №01-9.2/4 перебувала в основній щорічній відпустці протягом 14 календарних днів з 16.04.2021 до 29.04.2021. На цю її вимогу директор відповів, що всі податки сплачено у повному обсязі, а її вимогу він відхиляє як безпідставну.
10.01.2022 ОСОБА_1 подала на ім`я директора ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» заяву з проханням звільнити її за угодою сторін відповідно до ч. 1 ст. 36 КЗпПУ та надати їй довідку про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за період її роботи з січня 2021 року до січня 2022 року, додавши до заяви шаблон такої довідки відповідно до Постанови Кабміну № 1266. Оскільки реєструвати цю заяву директор відмовився, ОСОБА_1 надіслала її на офіційну електронну пошту товариства.
За твердженням позивача, після цього директор та його заступник почали чинити на неї сильний психологічний тиск, примушуючи написати заву про звільнення із займаної посади за власним бажанням. У разі непокори, погрожували звільнити її через догану.
10.01.2022 о 13:00 ОСОБА_1 була вимушена вийти з офісу на час обідньої перерви. Після повернення позивача до офісу о 13:30, директор повідомив її про те, що всі робочі файли та документи із її робочого комп`ютера він видалив через «нікчемність». Одночасно з цим, заступник директора ОСОБА_3 вилучила із робочої шафи позивача всі особові справи працівників. На вимогу адміністрації позивач вимушена була віддати і свою трудову книжку. За твердженням ОСОБА_1 , керівництво вирішило створити для неї дискримінаційні умови праці, під тиском яких вона буде вимушена написати заяву про звільнення за власним бажанням. Так, починаючи з другої половини робочого дня 10.01.2022 ОСОБА_1 відсторонили від виконання її посадових обов`язків без причини. Протягом робочого дня директор та його заступник відверто знущалися з позивача, принижаючи її людські та ділові якості. Після завершення робочого дня 10.01.2022 ОСОБА_1 зателефонувала заступник директора та повідомила, що з її особової справи зникли документи. Звинувативши ОСОБА_1 у скоєнні крадіжки документів, вона наполягала на негайному поверненні позивача до офісу. Оскільки робочий день закінчився, повертатись на роботу ОСОБА_1 відмовилась.
Прийшовши на роботу 11.01.2022, позивач виявила, що всі документи із її робочого столу та шафи вилучені за час її відсутності. Того ж дня керівництво склало акт від 10.01.2022 (заднім числом) про вчинення позивачем крадіжки документів з її особової справи. Незважаючи на її звернення до директора з повідомленням про необізнаність та непричетність до факту скоєння крадіжки документів, ОСОБА_1 ознайомлена з Актом про скоєння нею крадіжки та з Наказом про оголошення їй догани за це. На усну вимогу Позивача надати їй копію цього Акту та Наказу керівництво їй відмовило. На прохання Позивача до адміністрації перевірити наявність документів у зазначеній особовій справі за її присутності відповідно до складеного «Опису переліку документів, що містяться в цій особовій справі», Позивачу було відмовлено. Таким чином адміністрація Відповідача вчинила дії з метою приниження честі та гідності Позивача, та приниження її ділової репутації, що стало причиною душевних страждань, яких Позивач зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
За твердженням позивача, після закінчення робочого дня 11.01.2022, силою утримуючи її в офісі, керівництво примусило її поставити підпис про ознайомлення з наказом від 11.01.2022 про надання їй з 12.01.2022 до 21.01.2022 основної щорічної відпустки на 10 календарних днів. Оскільки ОСОБА_1 була фізично та психічно виснажена, була змушена виконати всі вимоги адміністрації, після чого залишила офіс. На прохання Позивача до адміністрації надати їй копію цього Наказу керівництво їй відмовило.
У зв`язку зі знущаннями керівництва ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки», у Позивача погіршилось самопочуття, почала боліти голова, у зв`язку з нервовими переживаннями вночі вона не могла спокійно спати.
12.01.2022 об 11:00 Позивачу зателефонував директор Відповідача та повідомив, що наказ від 11.01.2022 про її відпустку він скасовує та наполягає на негайному приїзді Позивача на роботу.
12.01.2022 о 12:00 Позивач приїхала на роботу, де заступник директора Відповідача ознайомила її з наказом «Про скасування наказу про відпустку». Також адміністрація повідомила, що в Позивача триває робочий день і вона повинна виконувати свої посадові обов`язки. Позивач сповістила керівництво, що у телефонній розмові директор не попередив її, що в неї цей день є робочим, а через нервові переживання вона не спала вночі, та вже тривалий час нічого не їла, через що дуже погано себе почуває, потерпає від головного болю та відчуває нудоту. Протягом двох годин адміністрація Відповідача примушувала Позивача знаходитися на робочому місці, не зважаючи на її скарги щодо погіршення самопочуття. Коли біль став нестерпним, Позивач повідомила адміністрацію, що у зв`язку із погіршенням стану свого здоров`я буде вимушена викликати швидку медичну допомогу. І тільки тоді директор Відповідача висунув умову, що коли Позивач напише заяву про надання їй щорічної основної відпустки на 11 календарних днів з 17.01.2022 до 27.01.2022 він дозволить їй залишити робоче місце. Позивач написала таку заяву. Крім того, на вимогу заступника директора написала заяву з проханням бути відсутньою на робочому місці 12.01.2022 з 14:30 у зв`язку із поганим самопочуттям. Після цього адміністрація дозволила Позивачу залишити офіс.
По дорозі додому Позивачу стало дуже погано, та вона втратила свідомість. Прийшовши до тями, ОСОБА_1 звернулась до поліклініки КПН "Центр первинної медико-санітарної допомоги №10". Лікар замірила її тиск (200/150), надала першу медичну допомогу у зв`язку із підозрою на гіпертонічний криз, та створила електронний медичний висновок про тимчасову непрацездатність. На підставі цього медичного висновку було сформовано електронний лікарняний № 2425500- 2004644914-1 в електронному реєстрі листків непрацездатності від 12.01.2022 Оскільки Позивачу зробили декілька ін`єкцій із заспокійливих та знижуючих тиск препаратів, то після повернення додому, вона почувала себе дуже виснаженою і відразу заснула, не маючи сил негайно попередити директора про відкриття е-лікарняного.
Вранці 13.01.2022 Позивач намагалась телефонним зв`язком повідомити директора Відповідача про відкриття е-лікарняного. Оскільки слухавку він не взяв, Позивач надіслала директору відповідне повідомлення на Viber та на електрону пошту. Того ж дня Позивач поштовим відправленням Укрпошти № 6900616935383 надіслала на юридичну адресу Відповідача заяву з проханням звільнити її 17.01.2022 відповідно до частини 3 ст. 38 КЗпП України через невиконання роботодавцем норм чинного законодавства України про працю, та у якості доказу несплати за неї роботодавцем ЄСВ додала довідку ОК-5 від 09.01.2022 Пенсійного фонду України. 
13.01.2022 Позивач, побоюючись за своє життя та здоров`я звернулась до відділу № 2 Запорізького Управління поліції з проханням захистити її від знущань з боку адміністрації ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» та допомогти їй з`ясувати обставини щодо «крадіжки» документів із її особової справи.
Вранці 17.01.2022,  зателефонувавши директору, Позивач просила прийняти до роботи її електронний лікарняний № 2425500-2004644914-1 у зв`язку із закриттям та запитала в нього, чи повинна вона приїхати на роботу у зв`язку із поданням нею заяви про звільнення 17.01.2022 Директор відповів, що їй приїжджати на роботу не треба, тому що з 17.01.2022 вона перебуває у основній щорічній відпустці і надіслав їй на особисту електрону пошту копію Наказу від 12.01.2022 №01-9.2/03 «Про надання основної щорічної відпустки». На запитання Позивача, коли їй виплатять борг із заробітної плати за 2021 рік та зарплату за січень 2022 року директор відповів, що всі кошти будуть виплачені відповідно до норм чинного трудового законодавства України. Ніяких заперечень щодо звільнення Позивача за поданою нею заявою та повідомлень про наявність спору щодо сум, належних Позивачу до виплати директором Відповідача у телефонній розмові озвучено не було.
Не отримавши Наказу про своє звільнення, 21.01.2022 позивач надіслала поштовим відправленням Укрпошти №6900616949392 на юридичну адресу Відповідача заяву з проханням провести з нею остаточний розрахунок, надіслати їй трудову книжку поштовим відправленням Укрпошти, надати копію наказу про звільнення та довідку про нараховану заробітну плату за період з 04.08.2020 до 17.01.2022 Проте директор Відповідача відмовився його отримувати, і лист був повернутий Укрпоштою Позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Через такі дії директора 24.01.22 р. Позивач була вимушена надіслати на офіційну електронну пошту Відповідача та на електронну пошту директора Відповідача цю свою заяву щодо проведення остаточного розрахунку, отримання трудової та довідки.
27.01.2022 Позивач отримала листа за підписом директора Відповідача №01-17/7 від 20.01.2022, у якому директор заперечував факт несплати ЄСВ за Позивача за квітень 2021 року та інформував про відмову у її звільненні 17.01.2022 за поданою заявою відповідно до ч. 3 ст.38 КЗпП України, оскільки на розсуд директора ОСОБА_1 вказала безпідставну причину звільнення.
У своїй відповіді № 1480-1173/В-07/8-0800/22 від 03.02.2022, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сповістило позивача, що за фактом несплати ЄСВ Відповідачу 31.01.2022 направлено телефонограму щодо приведення у відповідність відомостей в Реєстрі застрахованих осіб за квітень та червень 2021 року страхувальника ТОВ "Експертно-технічний центр промислової безпеки" (ЄДРПОУ41973071) 
01.02.2022 з метою досудового врегулювання спору ОСОБА_1 направила звернення щодо порушення її прав Відповідачем до Головного управління Держпраці у Запорізькій області. Відповідь на це звернення отримала 02.03.2022.
Станом на 09.02.2022 (після подання Позивачем заяви про звільнення 17.01.2022 за ч. 3 ст. 38 КЗпП України та поданням вимоги про проведення остаточного розрахунку) Відповідач сплатив за позивача ЄСВ за квітень 2021 року.
Оскільки адміністрація Відповідача не надала на дату звільнення позивача (17.01.2022) довідки про суми нарахованої та виплаченої заробітної плати, з метою з`ясування сум нарахувань та утримань із заробітної плати ОСОБА_1 звернулась до Податкової служби. За даними довідки Податкової служби №0829-22-00281 від 09.02.2022, інформація щодо сум нарахованого та виплаченого їй доходу та утриманих податків Відповідачем у жовтні, листопаді, грудні 2020 року відсутня, сума за січень 2021 року не співпадає із даними Пенсійного фонду України (за даними Податкової служби 6000 грн., в довідці Пенсійного фонду України – 12000 грн) Тобто, наявні розбіжності між інформацією, наданою Відповідачем до Пенсійного фонду України та до Податкової служби.
10.02.2022 поштовими відправленнями Укрпошти Позивач отримала:
Лист-повідомлення за підписом директора Відповідача №01-17/41 від 31.01.2022 з пропозицією надати письмові пояснення щодо причин відсутності на робочому місці 28.01.2022 та 31.01.2022;
Лист-повідомлення за підписом директора Відповідача №01-17/52 від 03.02.2022 з пропозицією надати письмові пояснення щодо причин відсутності на робочому місці 01.02.2022;
02.03.2022 поштовими відправленнями Укрпошти Позивач отримала:
Довідку Відповідача № 01-17/50 від 03.02.2022 про нараховані їй суми доходу за період з 04.08.2020 до 31.01.2022, у якій суми нарахованої заробітної плати за жовтень 2020 року, листопад 2020 року, за грудень 2020 року, за січень 2021 року та за квітень 2021 року відрізняються від сум зазначених у довідках Пенсійного фонду України та Податкової служби;
Лист-повідомлення № 01-17/87 від 17.02.2022 «Щодо повернення поворотної фінаснсової допомоги»;
Вимогу про повернення фінансової допомоги № 01-17/89 від 22.02.2022;
Копію наказу (розпорядження) №01-8/7К від 22.02.2022 про припинення трудового договору (контракту) з Позивачем за прогул без поважних причин відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України; (При цьому копія наказу №01-8/7К від 22.02.2022 не завірена належним чином, відповідно до вимог п.5.26 ДСТУ 4163:2020. Крім того Позивача не було ознайомлено з наказом №01-8/5К від 22.02.2022 «Про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 від 22.02.2022» вказаному в якості підстави для звільнення та в наказі про звільнення відсутня сума компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки;
03.03.2022 Позивач надіслала на юридичну адресу Відповідача поштовим відправленням Укрпошти № 6900617019690 заяву з проханням надати їй довідку про нараховану заробітну плату із розшифровкою виду виплат за період її роботи, надати довідку про виплачені їй суми заробітної плати, надати довідку про заборгованість Відповідача із виплат їй заробітної плати, просила сплатити шляхом безготівкового перерахування коштів її картковий рахунок ОСОБА_4 НОМЕР_1 за її лікарняним, провести із нею остаточний розрахунок та надіслати їй поштовим відправленням Укрпошти трудову книжку. На дату подання позовної заяви до суду Відповідач не провів остаточний розрахунок з Позивачем, не віддав трудову книжку та не надав необхідні довідки.
Посилаючись на означені обставини ОСОБА_1 просила суд:
- визнати незаконним та скасувати Наказ (розпорядження) ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» (код ЄДРПОУ 41973071, адреса реєстрації: вулиця Перемоги, будинок 109, кв. 75, м. Запоріжжя, 65005) від 11.01.2022 «Про оголошення дисциплінарного стягнення у вигляді догани» за скоєння крадіжки документів із особової справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 );
- визнати незаконним та скасувати Наказ (розпорядження) ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» № 01-8/7К від 22.02.2022 про припинення трудового договору (контракту) із ОСОБА_1 ;
- визнати недійсним запис в трудовій книжці ОСОБА_1 про звільнення з посади менеджера з персоналу ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» 22.02.2022 згідно з ч. 4 ст. 40 КЗпПУ та в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Держреєстру;
- зобов`язати ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» видати Наказ (розпорядження) про новий день звільнення ОСОБА_1 з посади менеджера з персоналу ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» відповідно до частини 3 ст. 38 КЗпП України через невиконання роботодавцем норм чинного законодавства України про працю яким є день видачі трудової книжки;
- зобов`язати ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» внести до трудової книжки ОСОБА_1 та в електронну форму в реєстрі застрахованих осіб Держреєстру запис про звільнення з посади менеджера з персоналу згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпПУ на підставі відповідного наказу виданого у день видачі трудової книжки;
- стягнути з ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в розмірі 31296,34 грн;
- стягнути з ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 допомогу по тимчасової непрацездатності в розмірі 676,53 грн;
- стягнути з ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 грошові кошти відпускних за 14 днів основної щорічної відпустки з 16.04.2021 до 29.04.2021 в розмірі 3640 грн;
- стягнути з ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 компенсацію за 5 невикористаних днів основної щорічної відпустки в розмірі 1165,95 грн;
- стягнути з ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 19200 грн;
- стягнути з ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки за період з 24.01.2022  до дня ухвалення судового рішення;
- зобов`язати ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» надати ОСОБА_1 довідку про нараховані суми заробітної плати із розшифровкою виду виплат та утримань за період з 04.08.2020 до дня проведення остаточного розрахунку;
- зобов`язати ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» надати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за період її роботи з січня 2021 року до дня проведення остаточного розрахунку за формою відповідно до постанови Кабміну № 1266;
- зобов`язати ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» надати ОСОБА_1 довідку про виплачену заробітну за період з 04.08.2020 до дня проведення остаточного розрахунку з наданням копій первинних бухгалтерських документів, що підтверджують виплату вказаних у довідці сум;
- зобов`язати ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» привести у відповідність відомості стосовно ОСОБА_1 про нараховані та виплачені суми заробітної плати та суми податків у Податковій службі та у Пенсійному Фонді України.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 22.02.2022 до дня ухвалення судового рішення в сумі 71272,95 з утриманням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Стягнуто з ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. 
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 рокута ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції зробив передчасні висновки про те, що відповідач порушив права ОСОБА_1 у неповерненні належно оформленої трудової книжки, у зв`язку з чим дійшов неправильного висновку про задоволення позову в цій частині.
У своїх запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 спростовує доводи товариства, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року просить залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
У судовому засіданні директор ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» Рогінський М.Б. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року просив скасуватита ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення просила залишити без змін.
Колегія суддів враховує, що хоча прохальна частина апеляційної скарги ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» містить вимогу про скасування рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року повністю, однак доводи апеляційної скарги не містять посилань на незаконність чи необґрунтованість рішення суду в частині, крім задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі їх трудової книжки.
Згідно з доводами апеляційної скарги скаржник вважає рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 рокунезаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі їх трудової книжки.
За таких обставин, апеляційний суд не переглядає справу в частині вирішення відмовлених позовних вимог ОСОБА_1 .
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну слід залишити без задоволення з огляду на таке.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі – Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
За змістом п.32 Постанови пленуму ВСУ за №9 від 06.11.1992 року, - Оскільки згідно зі ст. 235 КЗпП оплаті підлягає вимушений прогул, вимоги працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню в тому разі та за той період, коли з вини власника або уповноваженого ним органу була затримана видача трудової книжки або неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника. У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.
Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100(далі за текстом - Порядок), середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Такою подією є звільнення працівника.
Так, суд першої інстанції встановив, що згідно з наказом № 03-8/21к від 03.08.2020 ОСОБА_1 було прийнято на посаду менеджера з персоналу у ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки».
05.01.2022 в особовому кабінеті на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України Позивач виявила несплату Відповідачем за неї Єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за час її роботи у квітні 2021 року
10.01.2022 Позивач подала на ім`я директора Відповідача заяву з проханням звільнити її за угодою сторін відповідно до ч. 1 ст. 36 КЗпПУ та надати їй довідку про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за період її роботи з січня 2021 до січня 2022 (а.с.136).
Того ж дня керівництвом було складено акт від 10.01.2022 про вчинення ОСОБА_1 крадіжки документів з особової справи Позивача (а.с.241).
11.01.2022 керівником ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» Рогинським М. було видано наказ № 01-8/02к «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді догани», з якою позивач ознайомлена 11.01.2022 ( а.а.144).
12.01.2022 позивач написала заяву про надання їй щорічної основної відпустки на 11 календарних днів з 17.01.2022 до 27.01.2022. 
12.01.2022 сформовано електронний лікарняний № 2425500- 2004644914-1 в електронному реєстрі листків непрацездатності.
13.01.2022 ОСОБА_1 направила на адресу відповідача заяву датовану 10.01.2022 про звільнення з посади на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України через невиконання роботодавцем чинного закону України про працю, а саме відсутність сплати ЄСВ (а.с.56-57).
Вказана заява була отримана керівництвом підприємства і відмовлено у звільненні з вказаних позивачем підстав (а.с.29), яка отримана позивачем 27.01.2022, як вказано у позовній заяві.
17.01.2022,  зателефонувавши вранці директору Відповідача Позивач попрохала прийняти до роботи її електронний лікарняний № 2425500-2004644914-1 у зв`язку із закриттям та запитала в директора, чи повинна вона приїхати на роботу у зв`язку із поданням нею заяви про звільнення 17.01.22 р. за ч.З ст.38. Директор відповів, що їй приїжджати на роботу не треба, тому що вона 17.01.22 р. знаходиться у основній щорічній відпустці і надіслав їй на особисту електрону пошту копію Наказу від 12.01.22 р. №01-9.2/03 «Про надання основної щорічної відпустки».
Отже, позивач повинна була приступити до роботи з 28.01.2022 року, але до роботи не приступила, що підтверджується актами відсутності працівника на робочому місці (а.с.103-134).
21.02.2022 року на ім`я директора ОСОБА_2 була подана доповідна записка про вижиті заходи по з`ясуванню причин відсутності працівника на робочому місці (а.с.133).
Згідно з доповідною запискою, ОСОБА_1 на роботі не з`явилась і пояснень про поважність причин відсутності не надала.
22.02.2022 наказом № 01-8/7/К про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 звільнено за прогул без поважних причин на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (а.с.138).
Листом-повідомленням вих..№ 01-17/90 від 22.02.2022 вказаний вище наказ було направлено позивачу ОСОБА_1 та запропоновано для остаточного розрахунку звернутися до ТОВ «Експертоно-тезнічний центр промислової безпеки» та заздалегідь узгодити дату відвідування. (а.с.137).
Крім того, суд першої інстанції встановив, що на час розгляду справи трудова книжка не була повернута ОСОБА_1 . 
Під час розгляду справи апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 отримала трудову книжку тільки 03.04.2023 року.
За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем свого обов`язку, та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не порушив прав Волошиної у розумінні ст. 47 КЗпП України, оскільки він не отримав відповідь на лист-повідомлення № 01-17/90 від 22.02.2022 не знайшли свого підтвердження, адже судом встановлено, що 22.02.2022 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади, а відтак відповідач був зобов`язаний повернути позивачу її трудову книжку.
Таким чином, апеляційний суд перевірив доводи апелянта та дійшов висновку, що вони є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, колегія суддів враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України",  № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції. 
За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року- без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» – залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 рокуу цій справі – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 20 квітня 2023 року.

Головуючий:

Судді: