Справа № 128/1722/22
Провадження № 22-ц/801/799/2023
Категорія: 55
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року	Справа № 128/1722/22	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач), 
               суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,
за участю секретаря судового засідання Різник Д. С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за позовом  ОСОБА_1 до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Стрижавської територіальної громади» про зобов`язання вчинити певні дії, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17.02.2023 року, ухвалене у складі судді Васильєвої Т. Ю. в приміщенні суду в м. Вінниця, повний текст рішення складено 17.02.2023 року, - 

в с т а н о в и в :

17.09.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (вх. № 13633/22) до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Стрижавської територіальної громади» (далі - КНП «ЦПМСД Стрижавської ТГ») про зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що для отримання страхового відшкодування, заподіяної їй, як потерпілій, 09.09.2019 року у наслідок ДТП шкоди їй необхідна довідка форми № 094-1/о про тимчасову втрату працездатності, однак відповідач КНП « Центр первинної медико-санітарної допомоги Стрижавської територіальної громади" відмовляє у її видачі з посиланням на те, що хвора ОСОБА_1 тимчасово не працювала та нею не було укладено декларацію з лікарем.
Позивач вважає документально підтвердженим факт її непрацездатності у період з 09.09.2019 року по 31.01.2020 року. 
Виходячи з наведеного, позивач просила зобов`язати КНП «ЦПМСД Стрижавської ТГ» надати їй довідку форми первинної облікової документації № 094-1/о «Довідка про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілої ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді» за період з 09.09.2019 року по 31.01.2020 року.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17.02.2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокатом Крейдіним В. О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 2268 від 15.03.2023 року), в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в рішенні, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що позивач перебувала на лікуванні у КНП «ВМКЛШМД», відповідно до виписки № 9469 із медичної карти стаціонарного хворого, з 09.09.2019 року по 23.09.2019 року, та відповідно до виписки № 1100 із медичної карти стаціонарного хворого, з 29.01.2020 року по 31.01.2020 року. Для отримання страхової виплати необхідно підтвердити факт непрацездатності та перебування на лікарняному ОСОБА_1 у період з 09.09.2019 року по 31.01.2020 року та надати у страхову компанію форму первинної облікової документації № 094-1/о «Довідка про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілої ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді».
У відзиві на апеляційну скаргу КНП «ЦПМСД Стрижавської ТГ», посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
12.04.2023 року ОСОБА_1 подано відповідь на відзив (вх. № 3227).
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. 
ОСОБА_1 суду пояснила, що за час розгляду справи у суді, страховику Вінницькою міською лікарнею була видана довідка про тимчасову втрату її працездатності, однак лише за періоди зазначені у виписках, а саме: з 09.09.2019 року по 23.09.2019 року, та з 29.01.2020 року по 31.01.2020 року. у жовтні 2022 року їй була виплачена страхова сума за цей період. На даний час їй потрібна довідка за період, який не охоплений виписками з 24.09.2019 року по 28.01.2020 року, і саме сімейний лікар має надати довідку за цей період.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Оскільки, апеляційна скарга позивачем підтримана повністю і у зв`язку із частковим виконанням страховою компанією вимог позивачки, вимоги апеляційної скарги зміненні не були, колегія суддів переглядає справу у межах усіх заявлених вимог.
Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
У справі встановлено наступні обставини.
Згідно копії виписки КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого травматологічного відділення № 9469 від 20.09.2019 року, ОСОБА_1 перебувала у стаціонарі вказаного медичного закладу з 09.09.2019 року до 23.09.2019 року, основний діагноз: сполучна травма тіла; забій, садно лівої виличної ділянки; закритий перелом лівої ключиці в середній третині зі зміщенням; садно лівого плечового суглоба; забій, садно лівого колінного суглоба, внаслідок отримання травм під час ДТП, відомості про видачу листка непрацездатності відсутні /а. с. 4/.
Відповідно до копії виписки КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого травматологічного відділення № 1100 від 31.01.2020 року, ОСОБА_1 перебувала у стаціонарі вказаного медичного закладу з 29.01.2020 року до 31.01.2020 року в зв`язку з лікуванням травм, отриманих 09.09.2019 року внаслідок ДТП. Відомості про видачу листка непрацездатності відсутні /а. с. 5/.
Згідно копій адвокатських запитів від 23.05.2022 року, адвокат Крейдін В. О. звертався в інтересах ОСОБА_1 до КНП «ВМКЛШМД», Стрижавської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини, КНП «Якушинецький центр первинної медико-санітарної допомоги» з проханням надати форму первинної облікової документації № 094-1/о «Довідка про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілої ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді» / а. с. 6, 7, 8/.
Відповідно до копії відповіді КНП «ЦПМСД Стрижавської ТГ» від 25.05.2022 року на адвокатський запит, відповідач повідомив представнику позивача, що заклад створено рішенням 7 сесії 8 скликання № 2 від 08.02.2021. ОСОБА_1 укладено декларацію з лікарем загальної практики-сімейної медицини Стрижавської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини 14.07.2021. Відповідно до вищевикладеного, КНП «ЦПМСД Стрижавської ТГ» Стрижавської селищної ради не володіє інформацією на запитуваний період, а саме з 09.09.2019 року по 31.01.2020 року. /а. с. 9/.
Згідно копії відповіді КНП «Якушинецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Якушинецької сільської ради від 26.05.2022 року на адвокатський запит, адміністрація закладу повідомила, що ОСОБА_1 зверталася до Сосонської амбулаторії загальної практики сімейної медицини одноразово 20.12.2019 року для отримання направлення до лікаря-травматолога ВЦРКЛ. В зв`язку з реорганізацією Вінницького районного медичного центру в березні 2021 року Сосонська АЗПСМ є структурним підрозділом КНП «Стрижавський центр первинної медико-санітарної допомоги» і вся первинна облікова документація пацієнтів, що звертаються за допомогою, знаходиться в амбулаторії. /а. с. 10/.
Відповідно до копії відповіді КНП «ВМКЛШМД» від 31.05.2022 на адвокатський запит, ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 09.09.2019 по 23.09.2019 та отримувала вказані ліки. За період лікування з 29.01.2020 року по 31.01.2020 року також отримала вказані ліки. Лікарняний лист не видавався, так як хвора тимчасово не працювала. /а. с. 11/.
Згідно копії відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 20.06.2022 року, ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2019 року по 1 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня /а. с. 12/.
Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.10.2021, КНП «ЦПМСД Стрижавської ТГ» зареєстровано 08.02.2021, згідно копії статуту КНП «ЦПМСД Стрижавської ТГ», врегульовано порядок діяльності підприємства, власником якого є Стрижавська територіальна громада в особі Стрижавської селищної ради /а. с. 34 – 53/.
Згідно копії рішення 7 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 2 від 08.02.2021 року, вирішено створити комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги Стрижавської територіальної громади» Стрижавської селищної ради /а. с. 54 – 55/.
Відповідно до копії декларації № 0001-КЕКР-Е2АО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, ОСОБА_1 14.07.2021 року уклала декларацію з лікарем КНП «ЦПМСД Стрижавської ТГ» Стрижавської селищної ради Медведською К.О. /а. с. 56/.
Згідно копій направлень, наданих позивачем, сімейним лікарем ОСОБА_3 . 20.12.2019 ОСОБА_1 було видано направлення на консультацію до лікаря-травматолога, а також 19.12.2019 їй було видано направлення на рентгенографію /а. с. 97, 98/.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наданими суду доказами не доведено отримання лікування протягом вказаного періоду позивачем в медичній установі, до якої нею заявлено позовні вимоги, а навпаки надані документи свідчать про проходження лікування позивача в зазначені у позові періоди в іншому медичному закладі, тому обов`язку відповідача видати позивачу довідку позивачем не доведено. Також позивачем не доведено наявність законних підстав для зобов`язання відповідача видати довідку форми первинної облікової документації № 094- 1/оза вказаний в позові період.
Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову зроблений за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне. 
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Таким чином, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспорені або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.
За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити  в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Звертаючись у суд з позовом ОСОБА_1 зазначала, що для отримання страхової виплати їй необхідно підтвердити факт непрацездатності та перебування на лікарняному у період з 09.09.2019 року по 31.01.2020 року та надати у страхову компанію форму первинної облікової документації № 094-1/о «Довідка про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілої ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді». Однак, на адвокатський запит відповідачем КНП «ЦПМСД Стрижавської ТГ» не надано первинну облікову документацію за формою № 094-1/о «Довідка про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілої ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді» за період з 09.09.2019 року по 31.01.2020 року. У зв`язку з чим порушено право позивача. 
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року
№ 1961-IV (далі – Закон № 1961-IV). 
Відповідно до пункту 331.2 ст. 331 Закону № 1961-IV на підставі письмового запиту страховика або МТСБУ відповідний заклад охорони здоров`я зобов`язаний надати довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування), форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством охорони здоров`я України, відомості про діагноз, лікування та прогноз хвороби потерпілого, висновки судово-медичної експертизи, а також іншу інформацію, необхідну для вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування або регламентної виплати.
Позивачем не надано суду доказів щодо неможливості отримання первинної облікової документації за формою № 094-1/о - «Довідка про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді» страховою компанією. 
Первинна облікова документація за формою № 094-1/о - «Довідка про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді» (далі - довідка) видається для вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Довідка заповнюється лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я або молодшим медичним працівником з медичною освітою за письмовим запитом страховика або Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) на підставі даних запису із первинної облікової документації за формою, встановленою Міністерством охорони здоров`я України. Довідка підписується лікарем, який лікував потерпілого, або завідуючим відділенням, керівником закладу охорони здоров`я, а за його відсутності - його заступником та скріплюється печаткою закладу охорони здоров`я. Про видачу довідки здійснюється запис у медичній карті амбулаторного хворого або у медичній карті стаціонарного хворого (пункт 1, 2, 3 Інструкції щодо порядку заповнення та видачі первинної облікової документації за формою № 094-1/о «Довідка про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 12.12.2011 № 895).
Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримувала лікування протягом 09.09.2019 року - 23.09.2019 року та 29.01.2020 року - 31.01.2020 року в КНП «ВМКЛШМД», про що нею надано медичні картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, проходження нею лікування в медичній установі, яку позивачем залучено до участі в справі як відповідача, у вказаний в позові період, та звернення протягом вказаного періоду до такої медичної установи за отриманням амбулаторного чи стаціонарного лікування позивачем не доведено.
Наданими суду доказами не доведено відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України отримання позивачем лікування протягом вказаного періоду в КНП «ЦПМСД Стрижавської ТГ». 
КНП «ЦПМСД Стрижавської ТГ» було створене 08.02.2021 року, тобто після перебування позивача на лікуванні. Відповідач не є правонаступником жодних прав та обов`язків інших юридичних осіб. 
Позивачем надано суду докази лікування у періоди з 09.09.2019 року по 23.09.2019 року (виписка № 9496 із медичної картки стаціонарного хворого) та з 29.01.2020 року по 31.01.2020 року (виписка № 1100 із медичної картки стаціонарного хворого). У вказані періоди перебувала на лікуванні у КНП «ВМКЛШМД». 
Доказів проходження лікування в період з 24.09.2019 року по 28.01.2020 року (включно) позивачем суду не надано. 
Відповідно до копії декларації ОСОБА_1 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 001-7МРЕ-5РОО, яку вона уклала 09.07.2019 року надавачем первинної медичної допомоги є Комунальне некомерційне підприємство «Вінницький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Вінницької районної ради. / а.с.126/
Доказів проходження лікування у лікаря КНП «ЦПМСД Стрижавська ТГ» у період з 24.09.2019 року по 28.01.2020 року позивачкою надано не було.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивачем не доведено наявність порушеного права з боку КНП «ЦПМСД Стрижавської ТГ».
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції, з якими погоджується також суд апеляційної інстанції. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права. 
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для розподілу судових витрат, понесених заявником у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17.02.2023 року у даній справі залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя                                             Л. О. Голота 

Судді:                                                                        Т. О. Денишенко 

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 27.04.2023 року.