Справа № 163/593/23  Провадження №33/802/350/23 	Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А. 	
	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року                                                                         місто Луцьк
Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П. П., за участю секретаря Мельник О. М., представника Волинської митниці Держмитслужби Пікалюка М. С., захисника Тарана О. П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 квітня 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Ковель Волинської обл., місце роботи - ТзОВ «МЕГАСПРИНТ», посада - директор, місце проживання - АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 2066,01 грн. (дві тисячі шістдесят шість гривень) 01 копійок.
Визначено стягнути з ОСОБА_1 користь держави 536,80 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору
Підставою винесення такої постанови зазначено, що ОСОБА_1 , як директор ТзОВ «МЕГАСПРИНТ» вчинив дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів за таких обставин.
ТзОВ «МЕГАСПРИНТ» придбало у панамській компанії «FAVOR INTERNATIONAL, INC.» транспортний засіб AUDI A3(VIN НОМЕР_1 ) фактурною вартість 6000 євро. Зазначений транспортний засіб увезений через митний пост "Рава-Руська" Галицької митниці і випущений у вільний обіг після митного оформлення на митному посту "Луцьк" Поліської митниці. Одержувачем та декларантом автомобіля виступало ТзОВ «МЕГАСПРИНТ».
За результатами порівняння поданих до митного контролю і митного оформлення документів на цей транспортний засіб та документів, одержаних від митних органів Республіки Польща в порядку міжнародної адміністративної допомоги, встановлено таке.
Автомобіль AUDI A3(VIN НОМЕР_1 ), на який було подано інвойс №1260 від 19.07.2020 року про вартість 6000 євро, був проданий на території ЄС для експорту на митну територію України за ціною у 10400 євро, через що різниця між сплаченими і нарахованими за такою ціною митними платежами становить 2066,01 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 як директор ТзОВ «МЕГАСПРИНТ» вчинив дії спрямовані на заявлення з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів в митній декларації типу ІМ40ДЕ неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості переміщуваних товарів, та надання з тією ж метою інвойса, що спричинило несплату митних платежів у сумі 2066,01 грн., тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України.
Не погодившись із таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на його незаконність та необ`єктивність просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу та події правопорушення, передбаченого ст.485 МК України. Зазначає про те, що судом першої інстанції повністю проігноровано докази надані адвокатом Тараном О. П., зокрема, контракт №21-05/01 від 21.05.2020 укладений між покупцем -ТзОВ «Мегаспринт» та продавцем - фірмою «FAVOR INTERNATIONAL, INC.». Звертає увагу, що відповідно до Інвойсу від 21.05.2020 №21-05/01 умовами поставки було DAP - Луцьк Інкотермс 2010, а термін DAP може позначати перевезення товару будь-яким видом транспорту, в тому числі і змішане транспортування. Продавцеві потрібно надати клієнту товар і підтвердження, що він відповідає всім характеристикам, прописаним в договорі купівлі-продажу і саме продавець або його представник, особа, яка здійснювала переміщення товару подавав документи як на польську митницю так і до Волинської митниці. Поміж тим апелянт зауважує, що судом не відібрано пояснень у водія, не долучено до матеріалів справи підтверджуючі документи, які уповноважували цього водія на ввезення транспортного засобу на митну територію України та на підтвердження винуватості ОСОБА_1 судом безпідставно надано перевагу документам та відомостям, які отримані із Польщі над документами, які були подані при проведенні митних процедур в Україні. 
Заслухавши захисника Тарана О. П., який апеляційну скаргу підтримав, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, представника митниці, котрий вважав за доцільне залишити постанову суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи, суд приходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 485 МК України вказаних вимог закону дотримався.
У розумінні ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Згідно з вимогами ст.252 КУпАП та ч.2 ст.495 МК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку, а саме: протоколом про порушення митних правил від 21.02.2023 року № 0061/20500/23; обліковою карткою суб`єкта ЗЕД №141/2020/1561 від 24.01.2023; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 31.03.2017; митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA204120/2020/075498, інвойсом №1260 від 19.07.2020; листом №15/15-02/7.13/3543 від 04.10.2022 Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України про відповідь митних органів Республіки Польща; запитом Волинської митниці №7.3-20/2379 від 02.03.2023; експортною декларацією MRN 20PL301010E0797994, оформленої 23.08.2020 року щодо експорту з Республіки Польща в Україну транспортного засобі; контрактом купівлі - продажу товару №2105/01 від 21.05.2020; висновком Волинської митниці про здійснення провадження у справі про ПМП №0061/20500/23; службовими записками від 28.10.2022, 14.12.2022 21.02.2023; повідомленнями Волинської митниці гр. ОСОБА_1 №7.3-20/1615 від 13.02.2023, №7.3-20/1965 від 22.02.2023.
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Статтею 485 МК України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Зі змісту статті 485 МК України вбачається, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.
Відповідно до частини восьмої статті 257 МК України митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі вартість товару.
Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.
За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.
Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною другою статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.
З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частини п`ята, шоста статті 264 МК України).
Склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.
Отже, зовнішній прояв винного, протиправного діяння, передбаченого статтею 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).
Як слідує з матеріалів справи, що відповідно з поданими до митного контролю товаросупровідними документами на митну територію України був увезений 24 серпня 2020 року через пункт пропуску «Рава - Руська - Хребенне» (митний пост «Рава - Руська» Галицької митниці Держмитслужби) із Республіки Польща в Україну транспортним засобом НОМЕР_3, яким керував громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_2 , автомобіль AUDI A3(VIN  НОМЕР_1 ), який адресувався ТзОВ «МЕГАСПРИНТ", а саме згідно:декларації типу № ІМ40ДЕ №UA204120/2020/075498, щодо товару "AUDI A3", номер кузова VIN НОМЕР_1 , інвойсу № 1260 про вартість 6000 євро.
Після виконання усіх митних формальностей посадовими особами м/п «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби транспортний засіб випущено у вільний обіг.
В ході проведення перевірки автентичності документів, на підставі яких здійснено митне оформлення товарів, зокрема, товару за митною декларацією від 27.08.2020 №UA204120/2020/075498, що надійшов на адресу ТзОВ «МЕГАСПРИНТ» посадовими особами Волинської митниці отримано відповідь митних органів Республіки Польща. У своїй відповіді польська сторона повідомила, що транспортний засіб AUDI A3,номер кузова VIN  НОМЕР_1  перетинав кордон у напрямку вивезення 24.08.2020 у пункті пропуску « Хребенне - Рава Руська» згідно з декларацією 20PL301010E0797994 від 23.08.2020, оформленою органами Польщі. Відповідно до наданої вказаної декларації транспортний засіб AUDI A3,номер кузова VIN  НОМЕР_1  - фактурною вартістю 10 400 євро переміщувався як товарвід відправника - BRIZ Sp.zo.o. ( ul. Bojki 5,21-500 Bia 3a Podlaska, PL ) на адресу отримувачу ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ; АДРЕСА_3 ) транспортним засобом з номерними знаками НОМЕР_3 . Вказана експортна декларація була оформлена на підставі комерційного документа №140/2020/S та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 . Згідно з розрахунком управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської митниці з урахуванням відомостей, отриманих від митних органів Республіки Польща, про фактурну вартість вказаного вище транспортного засобу, встановлено, що різниця митних платежів складає 2 066,01 гривень.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається, що відповідно до контракту №21-05/01 від 21.05.2020 укладеним між покупцем -ТзОВ «МЕГАСПРИНТ» та продавцем - фірмою «FAVOR INTERNATIONAL, INC.», саме продавець подавав документи як на польську митницю так і до Волинської митниці. Також вказує, що продавець несе відповідальність за достовірність даних вказаних в наданих ним покупцеві товарно-супровідних документах.
Апеляційний суд звертає увагу, що саме на підставі поданої ОСОБА_1 електронної митної декларації та після митного оформлення транспортний засіб AUDI A3,номер кузова VIN НОМЕР_1 випущено у вільний обіг, а не на підставі поданих документів продавцем як на це посилається апелянт.
Документами, що містять неправдиві дані, вважаються такі документи, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо - не відповідають дійсності.
ОСОБА_1 , був зобов`язаний зазначити в митній декларації точні відомості, в тому числі і щодо вартості, відправника та одержувача товару. Той факт, що ОСОБА_1 під час заповнення декларації розраховував на достовірність відомостей, які йому надав продавець за вищезазначеним контрактом купівлі - продажу, не звільняє його від обов`язку декларанта подати точні (правдиві) відомості в митній декларації, не спростовує його винуватість та не виключає в його діях склад порушення митних правил, передбачений ст. 485 МК України.
Додатково підтверджує вину ОСОБА_1 та умисл на вчинення дій, передбачених ст. 485 МК України, обставина, що без вказаного електронного документу (декларації) у якому саме ОСОБА_1 заявив митну вартість товару в розмірі 6000 євро, тобто неправдиві відомості з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, не відбулося б завершення митного оформлення товару, а відтак і його переміщення через митний кордон було неможливе.
Судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги інформацію надану польською митницею, оскільки у декларації наданій Польською митницею та поданій до Поліської митниці зазначене одне й теж свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , номер кузова VIN НОМЕР_1 , транспортний засіб НОМЕР_3 яким переміщувався товар, що стверджує дотичність експортних декларацій між собою та з ТзОВ «Мегаспринт» як одержувачем. Крім того ОСОБА_1 не заперечується сам факт купівлі вказаного транспортного засобу.
ОСОБА_1 не надано додаткових документів, зокрема, які підтверджують відправлення товару з Польщі та його вартість і факт оплати за цей товар (CMR, експортно митна декларація, платіжні документи, тощо).
Разом з тим, твердження апелянта про не вчинення судом першої інстанції жодних дій для з`ясування об`єктивної істини в даній справі, а саме: не було відібрано пояснення у водія, який переміщував автомобіль ОСОБА_6 , одержувача товару ОСОБА_4 , не було здійснено запитів до компанії продавця, то такі твердження спростовуються відомостями щодо вчинення судом таких дій, які наявні в матеріалах справи. Посилання про необхідність відібрання пояснень у ОСОБА_6 , ОСОБА_4 є голослівними, оскільки умови поставки товару (автомобіля) врегульовані контрактом купівлі-продажу №21-05/01 з продавцем, а дії вчинені ОСОБА_1 стосуються саме заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, а не обставин переміщення самого транспортного засобу.
Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.
Апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів, спрямованих на заявлення в митній декларації типу ІМ40ДЕ №UA204120/2020/075498, неправдивих відомостей для визначення митної вартості переміщуваних товарів, та надання з цією ж метою Волинській митниці інвойса 1260 від 19.07.2020, що спричинило несплату ТзОВ «МЕГАСПРИНТ» до державного бюджету України митних платежів в сумі 2066.01 гривень.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України є законним та обґрунтованим, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді місцевого суду немає.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 , - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                                 П. П. Борсук